печерський районний суд міста києва
Справа № 757/22453/25-п 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року суддя Печерського районного суду м.Києва Юшков М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:  
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу серії ВАД №625542 від 09.05.2025, 09 травня 2025 року о 00:30,  ОСОБА_1  перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав, вдарив рукою по обличчю в присутності малолітньої доньки, чим порушив вимоги ч.2 ст.173-2 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1  з`явився, вину визнав.
Як вбачається з матеріалів справи, 09 травня 2025 року відносно ОСОБА_1  було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №625542 від 09.05.2025 (а.с.1);
- довідкою (а.с.2);
- рапортом інспектора поліції (а.с.3);
- протоколом прийняття заяви (а.с.4-5);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.6);
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.7).
Відповідно до ч.2 ст.173-2 КУпАП складом адміністративного правопорушення є  вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ст.173-2 КУпАП.
Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №625542 працівниками поліції невірно кваліфіковано дії правопорушника  ОСОБА_1 , оскільки за протоколом  ОСОБА_1  інкриміновано правопорушення, за ч.2 ст.173-2 КУпАП, тоді як до протоколу не було долучено підтверджуючі матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.
Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».
У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
За таких обставин дії,  ОСОБА_1  слід перекваліфікувати з ч.2 ст.173-2 КУпАП на ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини  ОСОБА_1  в тому, що він вчинив домашнє насильство, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню вини та інших вимог ст.33 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення. 
Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.173-2, ст.ст.40-1, 283-285, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення 

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови. 

Суддя: М.М. Юшков