ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 січня 2026 року справа №200/5966/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Поддячої Юлії Юріївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року у справі № 200/5966/25 (головуючий суддя І інстанції – Троянова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 23.07.2025 № 051330003961 про відмову у призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV;
- зобов`язати призначити та виплачувати з 15 липня 2025 року пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV; 
- зобов`язати зарахувати період проходження військової служби в особливий період з 01.07.2022 по 12.07.2025 до пільгового стажу за провідною професією “вибійник на відбійних молотках” з повним робочим днем на підземних роботах з видобутку вугілля, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV, ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202; 
- зобов`язати зарахувати з розрахунку один місяць служби за три місяці періоди безпосередньої участі в бойових діях з 21.03.2020 по 01.08.2020, з 16.08.2020 по 23.11.2020, з 14.09.2021 по 15.06.2023, з 22.08.2023 по 29.07.2024, з 03.12.2024 по 12.07.2025, до страхового стажу та до пільгового стажу за провідною професією “вибійник на відбійних молотках” з повним робочим днем на підземних роботах з видобутку вугілля, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV, ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202.
В обґрунтування позову зазначив, що 15.07.2025 звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Рішенням від 23.07.2025 пенсійний орган відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на провідних посадах 20 років. 
Відповідач протиправно не зарахував період проходження позивачем військової служби в особливий період з 01.07.2022 по 12.07.2025 до пільгового стажу за провідною професією, а також з розрахунку один місяць служби за три місяці періоди безпосередньої участі в бойових діях з 21.03.2020 по 01.08.2020, з 16.08.2020 по 23.11.2020, з 14.09.2021 по 15.06.2023, з 22.08.2023 по 29.07.2024, з 03.12.2024 по 12.07.2025, до страхового стажу та до пільгового стажу за провідною професією “вибійник на відбійних молотках”.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року у справі № 200/5966/25 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 051330003961 від 23.07.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 15.07.2025, зарахувавши до страхового стажу період проходження військової служби з 01.06.2025 по 12.07.2025 та до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” як провідні професії з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 № 202, період проходження військової служби з 01.07.2022 по 12.07.2025.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
На момент прийняття постанови КМУ від 16.02.2022 № 119, якою внесені зміни до пункту 3 Порядку № 393 (що набрали чинності 19.02.2022) позивач вже проходив військову службу та з 21.03.2020 безперервно брав участь у бойових діях.
Відтак, застосування до нього оновленої редакції Порядку № 393, яка фактично звужує надані раніше права, є неприпустимим та суперечить конституційним гарантіям незворотності дії законів, що погіршують становище громадян.
Тому періоди безпосередньої участі позивача в бойових діях протягом спірних періодів підлягають зарахуванню до страхового стажу та до пільгового стажу позивача за провідною професією «відбійник на відбійних молотках» з розрахунку один місяць служби та три місяці.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги представника позивача.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 13 жовтня 1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 )
15.07.2025 позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
Відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_3 від 12.08.2003, що ОСОБА_1 працював на Шахті ім. Ф.Е. Дзержинського ДП “Дзержинськвугілля” у період з 22.10.2012, а саме:
- на підставі наказу № 185 від 22.10.12 прийнято вибійником на відбійних молотках підземним з повним робочим днем на підземній роботі;
- на підставі наказу № 1 від 09.09.2016 ВП “Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського” перейменована в ВП “Шахта “Центральна” ДП “Торецьквугілля”.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 16/225-1 від 08.07.2025, виданої ДП “Торецьквугілля”, ОСОБА_1 працював повний робочий день у періоди з 22.10.2012 по 25.10.2012 (навчання в учбовому пункті на підземного учня забійника, з 26.10.2012 по 30.06.2022 в якості підземного забійника на відбійних молотках 6 розряду, що передбачено Списком 1, з 01.07.2022 по теперішній час призупинено дію трудового договору, за згодою сторін, через неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки до відновлення можливості виконувати роботу до припинення дії воєнного стану в Україні.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_4 від 22.06.2025 № 4823 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_4 з 21.03.2020 по теперішній час.
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_4 від 12.07.2025 № 5174 ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичній операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України у період з 21.03.2020 по 01.08.2020, з 16.08.2020 по 23.11.2020, з 14.09.2021 по 15.06.2023, з 22.08.2023 по 29.07.2024, з 03.12.2024 по теперішній час.
23.07.2025 Головне управління ПФУ в Харківській області прийняло рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
В рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить: 18 років 11 місяців 15 днів, пільговий стаж позивача роботи підземні П/П(20) становить: 12 років 06 місяців 19 днів.
Пільговий стаж позивача роботи підземні, професії за постановою № 202 (25) становить: 15 років 07 місяців 08 днів. 
Страховий стаж заявника з урахуванням з урахуванням кратності (Список № 1): становить: 30 років 11 місяців 15 днів. 
За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи. 
Вирішено: відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу передбаченого частиною 3 статтею 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Відповідно до розрахунку стажу ОСОБА_1 , до страхового стажу зараховано період з 22.10.2012 по 31.05.2025, до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” зараховано періоди з 26.10.2012 по 31.12.2014 та з 21.01.2015 по 30.06.2022.
До страхового стажу не зараховано період проходження військової служби з 01.06.2025 по 12.07.2025 та до пільгового стажу не зараховано період проходження військової служби з 01.07.2022 по 12.07.2025.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо зарахування періодів безпосередньої участі позивача в бойових діях протягом спірних періодів до страхового стажу та до пільгового стажу за провідною професією «відбійник на відбійних молотках» з розрахунку один місяць служби та три місяці, виходив з того, що Кабінет Міністрів України постановою від 16.02.2022 № 119 (набрала чинності 19.02.2022) вніс зміни до згаданого пункту, внаслідок чого пільгове обчислення календарної вислуги можливе тільки для визначення розміру пенсії, а не її призначення.
З урахуванням того, що на момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії (15.07.2025) пункт 3 Порядку № 393 діяв у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119, періоди проходження військової служби підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в календарному обчисленні, тобто повної кількості календарних днів.
Оцінка суду.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Стаття 24 цього ж Закону визначає періоди, з яких складається страховий стаж.
Частиною першою цієї статті передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (частина третя).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (частина четверта).
Особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії встановлює стаття 14 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), згідно з якою працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Згідно зі статтею 57 Закону № 1788-XII військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 11 статті 11 Закону № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та «Про військовий обов`язок і військову службу».
Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій (абзац п`ятий статті 1 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Закон України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Частиною другою статті 1-2 цього Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перебачено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до абзацу другого пункту 1 статті 8 Закону № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 17-1 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) також передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України 17.07.1992 прийняв постанову № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі - Порядок № 393), пунктом 3 якого становлено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.
Варто зауважити, що пункт 3 Порядку № 393 до 19.02.2022 був викладений у такій редакції: до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.
Однак, Кабінет Міністрів України постановою від 16.02.2022 № 119 (набрала чинності 19.02.2022) вніс зміни до згаданого пункту, внаслідок чого пільгове обчислення календарної вислуги можливе тільки для визначення розміру пенсії, а не її призначення.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права зі спірного питання викладено Верховним Судом в постанові від 19 червня 2025 року у справі № 360/665/24.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, а не за Законом № 2262.
На час звернення ОСОБА_1 з заявою про призначення пенсії 15.07.2025 пункт 3 Порядку № 393 діяв у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119, тому періоди проходження відповідачем військової служби з 21.03.2020 по 01.08.2020, з 16.08.2020 по 23.11.2020, з 14.09.2021 по 15.06.2023, з 22.08.2023 по 29.07.2024, з 03.12.2024 по 12.07.2025 підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в календарному обчисленні, тобто повної кількості календарних днів.
Таким чином, пенсійний орган правильно зарахував спірні періоди проходження військової служби позивача до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в календарному обчисленні, тобто повної кількості календарних днів.
Також суд зауважує, що статтею 24 Закону № 1058 не передбачено обчислення страхового стажу в кратному розмірі.
Є неприйнятними посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17, від 16.06.2020 у справі № 185/7049/16, від 18.01.2023 у справі № 1.380.2019.003739, оскільки ці судові рішення ухваленні за інших фактичних обставин, а саме: позивачі зверталися до пенсійних органів для призначення пенсії до 19.02.2022, тобто до зміни правового регулювання та за іншого правового регулювання - висновки стосувалися норм Положення № 530, яке згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262-XII спірні правовідносини не регулює, в тому числі, й тому, що це Положення було прийнято відповідно до Порядку № 393 та не підлягає застосуванню, оскільки суперечить цьому акту вищої юридичної сили з 19.02.2022).
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію суд зазначає наступне.
На законодавчому рівні поняття “дискреційні повноваження” суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.
Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Європейський суд з прав людини Рішенням у справі “Круслена” від 24 квітня 1990 року зазначив, що “закон, який надає дискреційне право, має визначати межі здійснення такого права, хоча докладні правила та умови мають міститися в нормах субстантивного права. Проте надання законом виконавчій владі, чи судді нічим не обмеженого дискреційного права, суперечило б принципові верховенства права. Отже, закон має досить чітко визначати межі будь-яких таких повноважень, наданих компетентним органам, а також спосіб їх застосування, щоб забезпечувати належний захист особистості від свавільного втручання”.
Отже, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавча встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу і верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Оскільки для призначення пенсії за віком на пільгових умовах необхідно здійснити розрахунок, зокрема, пільгового стажу, що відноситься до дискреційних повноважень пенсійного органу, а суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним способом захисту прав позивача, буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 15.07.2025, зарахувавши до страхового стажу період проходження військової служби з 01.06.2025 по 12.07.2025 та до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” як провідні професії, з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 № 202, період проходження військової служби з 01.07.2022 по 12.07.2025.
Суд не приймає доводи апелянта про порушення принципу правової визначеності, оскільки позивач у період проходження військової служби з 21.03.2020 по лютий 2022 року не набув права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, як і не набув права на призначення пенсії відповідно до Закону № 2262, отже, не можна вважати, що у позивача до лютого 2022 року виникли законні очікування, що періоди його участі в бойових діях будуть зараховані у пільговому порядку – один місяць за три при призначенні пенсії, право на яке виникне у позивача у майбутньому.
З огляду на вищевикладене суд погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Поддячої Юлії Юріївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року у справі № 200/5966/25 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року у справі № 200/5966/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 12 січня 2026 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 12 січня 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв