ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 грудня 2025 року           справа №360/1304/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року у справі № 360/1304/25 (головуючий суддя І інстанції – Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                            ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області щодо не проведення перерахунку та виплати винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей ОСОБА_1 за 2015 рік в розмірі 30 695,27 грн, за 2016 рік в розмірі 67 218,89 грн, за 2017 рік в розмірі 99 226,04 грн, за 2018 рік в розмірі 62 947,37 грн, на загальну суму 260 087,57 грн;
- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області перерахувати та виплатити винагороду за безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей ОСОБА_1 за 2015 рік в розмірі 30 695,27 грн, за 2016 рік в розмірі 67218,89 грн, за 2017 рік в розмірі 99 226,04 грн, за 2018 рік в розмірі 62 947,37 грн, на загальну суму 260 087,57 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що звільнений зі служби цивільного захисту наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 28.05.2025 № 447, виключено з кадрів ДСНС України наказом відповідача від 28.05.2025 № 342.
В період проходження служби позивач залучався та брав безпосередню участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей у відповідні періоди 2015 – 2018 років.
Проте відповідач протиправно не виплатив позивачу винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за вищевказані періоди.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.
Під час укладання договору на обслуговування та охорону об`єкта від пожеж юридично неможливо врахувати винагороди за безпосередню участь в АТО під час погодження вартості послуг, що надає підрозділ. Також неможливо передбачити кількість осіб підрозділу, які будуть залучені до участі в АТО протягом року.
Винагорода за безпосередню участь в АТО здійснювалась за рахунок асигнувань з державного бюджету і саме відповідач, як розпорядник бюджетних коштів другого рівня здійснював відповідне фінансування. Крім того, саме відповідач видавав накази про залучення позивача до участі в АТО.
Проте, відповідач не виплатив у повному обсязі позивачу при звільненні винагороду за безпосередню участь в АТО протягом періодів 2015 – 2018 років. Звільнення особи зі служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.
ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту в ГУ ДСНС України у Луганській області, з 07.12.2018 відповідно до наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.12.2018 № 530 позивача звільнено з посади начальника 2 державного пожежно-рятувального загону з охорони об`єктів ГУ ДСНС України у Луганській області та призначено заступником начальника Головного управління з цивільного захисту ГУ ДСНС України у Луганській області.
Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій          від 28.05.2025 № 447 (по особовому складу цивільного захисту) позивача звільнено зі служби цивільного захисту та виключено з кадрів ДСНС України наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 28.05.2025 № 342.
Довідка про розмір та склад грошового забезпечення позивача свідчить, що у період з 01.01.2014 по 07.12.2018 позивачу нараховувалася та виплачувалася винагорода за участь в АТО, а саме за: липень, вересень та жовтень 2016 року, лютий, березень, квітень, травень, липень, серпень, вересень, жовтень та грудень 2017 року, лютий, березень, квітень, травень 2018 року.
Зазначена довідка видана позивачу т.в.о. начальника ДПРЗ-2 ГУ ДСНС України у Луганській області.
Копіями витягів з наказів Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) підтверджується включення та виключення позивача до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення та безпосереднє залучення до виконання завдань за призначенням в районах проведення АТО. 
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що позивачем не надано належних доказів безпосередньої участі ОСОБА_1 в АТО.

Оцінка суду.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України “Про боротьбу з тероризмом” від 20.03.2003 № 638-VI (далі – Закон № 638-VI) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.
Відповідно до статті 4 Закону № 638-VI суб`єктами, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом у межах своєї компетенції, зокрема, є центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері цивільного захисту.
На підставі статті 13 Закону України № 638-VI при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з Положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону.
За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.
Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (далі - Постанова № 24), що діяла до 21.01.2016 установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.
Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.
Пунктом 3 вказаної постанови затверджено розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 1; розмір додаткових винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 2.
Наказом Міністерства оборони України “Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій” від 02.02.2015 № 49, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.02.2015 за № 135/26580, затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Порядок № 49 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 4 розділу І Порядку № 49 встановлено, що виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) - наказами вищих командирів (начальників, керівників).
Згідно з пунктом 6 розділу 1 Порядку № 49 виплата винагород військовослужбовцям здійснюється за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, визначених додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 24.
Пунктами 1, 2, 3 розділу II Порядку № 49 визначено, що військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.
Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3 000 грн. на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 000 грн.
Винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у п. 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).
Пунктом 5 розділу II Порядку № 49 передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до проведення АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України); перебувають у районі проведення АТО.
Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - Постанова № 18), в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.05.2016 № 385 затверджено Інструкцію про порядок та умови виплати винагороди особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за безпосередню участь в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі – Інструкція № 385 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1 Інструкції № 385 ця Інструкція визначає механізм та умови виплати винагороди особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) ДСНС, її територіальних органів, установ та організацій, що належать до сфери управління ДСНС, за безпосередню участь в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.
На підставі пункту 3 Інструкції № 385 виплата винагороди особам рядового і начальницького складу здійснюється за місцем проходження служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказів керівників (начальників) органів управління (підрозділів), керівникам (начальникам) органів управління (підрозділів) - на підставі наказів вищих начальників (керівників).
Керівникам (начальникам) органів управління (підрозділів) виплата винагороди здійснюється у межах видатків на грошове забезпечення, затверджених у кошторисах на відповідний рік.
Згідно з пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції № 385 підтвердженням безпосередньої участі для осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів) у Донецькій та Луганській областях є:
1) у заходах у районі проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення):
витяг з наказу штабу АТО про включення (виключення) до (зі) складу сил та засобів АТО та безпосереднє залучення до виконання завдань (робіт) за призначенням у районах проведення АТО;
витяг з наказу (розпорядження, бойового розпорядження) штабу оперативно-тактичного угрупування щодо безпосередньої участі в заходах в районі проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення);
витяг з наказу органу управління (підрозділу) про залучення до виконання завдань за призначенням у районі проведення АТО;
оперативні донесення (звіти) про виконані заходи в районі проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення) з визначенням території (місця) їх виконання;
витяги з книг служб, графіків несення служби органів управління (підрозділів) про виконані заходи (чергування) у районі проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення);
інші офіційні документи або витяги з них, видані оперативним штабом АТО (штабами секторів або оперативно-тактичних угрупувань), що містять достатні докази безпосереднього виконання завдань за призначенням у заходах у районі проведення активної фази АТО на території відповідних областей;
2) у заходах у районах (місцях) проведення АТО:
витяг з наказу штабу АТО про включення (виключення) до (зі) складу сил та засобів АТО та безпосереднє залучення до виконання завдань (робіт) за призначенням у районах проведення АТО;
витяг з наказу органу управління (підрозділу) про залучення до виконання завдань за призначенням у районі проведення АТО;
оперативні донесення (звіти) про виконані заходи в районі проведення АТО, а також інші заходи в умовах особливого періоду з визначенням території (місця) їх виконання;
витяги з книг служб органів управління (підрозділів) про виконані заходи (чергування) у районі проведення АТО;
витяги з графіків несення служби в районі проведення АТО;
інші офіційні документи або витяги з них, видані оперативним штабом АТО (штабами секторів або оперативно-тактичних угрупувань), що містять достатні докази безпосередньої участі в АТО на території відповідних областей.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 № 623 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі – Інструкція № 623 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Інструкції № 623 встановлено, що ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу.
Відповідно до пункту 3 Інструкції № 623 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 9 Інструкції № 623 грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу за місцем їх постійної служби.
Виплата грошового забезпечення не за місцем постійної служби здійснюється особам рядового і начальницького складу, яких:
направлено на строк більше трьох місяців у навчальні заклади цивільного захисту, на навчальні збори та на курси перепідготовки, удосконалення і підвищення кваліфікації кадрів;
за рішенням Голови ДСНС зараховано на фінансове забезпечення до інших органів управління (підрозділів).
Спірним у справі є наявність підстав для нарахування та виплати позивачу винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за 2015-2018 роки.
Верховний Суд України в постановах від 01.08.2018 № 820/4770/16, від 20.12.2019 № 360/3453/16, від 24.01.2020 № 812/1487/17, від 24.04.2020 № 812/1511/17 сформулював такий висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах:
винагорода за безпосередню участь в АТО виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів АТО, а тільки за час фактичної участі цієї особи у відповідних заходах. Так, зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. В подальшому, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, Головним управлінням МВС України в області видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.
однією з обов`язкових умов для визнання військовослужбовця таким, що бере безпосередню фактичну участь у відповідних заходах в АТО є перебування такої особи у підпорядкуванні (виконання завдань) керівництва штабу АТО.
Така фактична участь осіб в Антитерористичній операції має бути підтверджена наказом командира штабу АТО».
Як свідчать матеріали справи, позивачем надані докази лише про його включення/виключення зі складу сил та засобів АТО. Проте, не надано належних доказів, які б підтверджували безпосереднє виконання позивачем завдань в районі проведення АТО, а сам факт перебування в районі проведення АТО не є підставою для нарахування та виплати відповідної винагороди.
Накази Антитерористичного Центру при Службі безпеки України про включення та виключення особи до (зі) складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, не свідчать про фактичну участь у заходах, про що йдеться у пункті 2 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 23.07.2014 № 719 та у пункті 3 розділу 2 Порядку від 02.02.2015 № 49. Вищезазначені накази першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) підтверджують тільки включення позивача до сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, що свідчить лише про можливість залучення позивача до проведення антитерористичної операції, а не про фактичну участь у заходах, за які передбачено виплату винагороди.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постановах від 18 березня 2021 року у справі № 812/1272/17, від 15 грудня 2021 року у справі № 810/2634/18.
Отже, в матеріалах справи відсутні докази безпосередньої участі ОСОБА_1 в АТО, а посилання позивача на те, що він брав безпосередню участь в АТО протягом 2015-2018 років є безпідставними, оскільки вказаний період часу є загальним періодом, що визначає участь позивача в проведенні антитерористичної операції.
З огляду на вищевикладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року у справі № 360/1304/25 – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року у справі № 360/1304/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 01 грудня 2025 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 01 грудня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                І.В. Геращенко

                                                                                Е.Г. Казначеєв