ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" січня 2026 р. Справа №910/8878/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Сітайло Л.Г.
суддів: Шапрана В.В. 
Буравльова С.І. 

секретар судового засідання – Ярітенко О.В.
представники сторін:
від позивача: Мироненко С.С.
від відповідача: Возний Б.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажного управління "Енергоюжспецстрой"
на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 (повний текст складено 14.11.2025)
у справі №910/8878/25 (суддя Спичак О.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажного управління "Енергоюжспецстрой"
до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"
про стягнення 899 591,19 грн
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажного управління "Енергоюжспецстрой" (далі – ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой") звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі – ПАТ "Укрнафта") заборгованості у розмірі 899 591,19 грн, з яких: 867 523,99 грн – основний боргу, 7 558,15 грн – три проценти річних, 24 509,05 грн – інфляційні втрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой" посилається на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору підряду від 11.11.2024 №13/4757-Р, не у повному обсязі оплатив виконані позивачем роботи, у зв`язку з чим у ПАТ "Укрнафта" виникла заборгованість у розмірі 867 523,99 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 7 558,15 грн трьох процентів річних та 24 509,05 грн інфляційних втрат.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 у справі №910/8878/25 у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач надіслав позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 867 523,99 грн за спірним договором, то зобов`язання ПАТ "Укрнафта" щодо оплати робіт за договором підряду від 11.11.2024 №13/4757-Р припинились, на підставі статті 601 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України). В даному випадку у ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой" не припинився обов`язок повернути ПАТ "Укрнафта" отриманий за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р аванс, оскільки виконання банком-гарантом свого обов`язку з виплати за банківською гарантією на користь бенефіціара не припинило зобов`язання позивача з повернення на користь відповідача авансу за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р. Також, місцевий господарський суд відмовив у задоволенні позову, в частині стягнення з відповідача 7 558,15 грн трьох процентів річних та 24 509,05 грн інфляційних втрат, оскільки вказані позовні вимоги є похідними та наслідують долю основної позовної вимоги.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 у справі №910/8878/25 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Крім того, відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), зазначити в рішенні суду про нарахування трьох процентів річних на суму 867 523,99 грн з 16.07.2025 до моменту виконання рішення суду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права.
Так, скаржник зазначає, що є помилковим висновок суду першої інстанції про те, що у позивача не припинився обов`язок повернути відповідачу отриманий за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р аванс, оскільки виконання банком-гарантом свого обов`язку з виплати за банківською гарантією на користь бенефіціара не припинило зобов`язання позивача з повернення на користь відповідача авансу за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р.
На переконання позивача, за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р у нього відсутня будь-яка заборгованість перед відповідачем, у зв`язку зі сплатою такої заборгованості Акціонерним товариством "РВС Банк" (далі – АТ "РВС Банк") за банківською гарантією. Враховуючи відсутність заборгованості за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р, відповідач не може здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог із заборгованості відповідача перед позивачем за договором від 11.11.2024 №13/4757-Р.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2025 апеляційну скаргу ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой" у справі №910/8878/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя – Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 у справі №910/8878/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 28.01.2026. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8878/25. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 24.12.2025.
08.01.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/8878/25.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2026 задоволено заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Слід зазначити, що під час розгляду справи суду стало відомо про зміну відповідачем найменування з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на Акціонерне товариство "Укрнафта".

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
23.12.2025, через систему "Електронний суд", відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой", а рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 у справі №910/8878/25 залишити без змін.
Так, відповідач вважає, що позивач не спростував доводи, зазначені судом першої інстанції у рішенні в даній справі, у зв`язку з чим, рішення суд першої інстанції є обґрунтованим, законним та таким, що не підлягає скасуванню.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
У судове засідання 28.01.2026 з`явилися представники сторін.
Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з викладених у ній підстав та просив її задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 у справі №910/8878/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 у справі №910/8878/25 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
11.11.2024 між ПАТ "Укрнафта" (замовник) та ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой" (підрядник) укладено договір підряду №13/4757-Р, за умовами якого підрядник зобов`язується на свій ризик виконати вказані в пункті 1.2 договору роботи за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи на умовах, визначених даним договором.
Згідно з пунктом 1.2 договору найменування робіт: ДК 021:2015 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи (Поточний ремонт операторної АЗС 25/013, Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. 1-го Травня, буд.60 (формат S+)) (ДБН А.2.2-3:2014).
У пункті 1.3 договору сторони погодили, що перелік, строк виконання робіт, а також їх вартість за взаємною згодою сторін, можуть коригуватися в процесі виконання робіт шляхом оформлення сторонами додаткових угод до цього договору, з урахуванням вимог Закону України "Про публічні закупівлі" та особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 12.10.2022 №1178 (зі змінами).
Пунктом 2.1 договору встановлено, що загальна вартість робіт по цьому договору становить 1 100 223,67 грн, крім того ПДВ – 220 044,73 грн, всього з ПДВ – 1 320 268,40 грн.
Відповідно до пункту 5.1 договору виконання робіт оформляється шляхом підписання сторонами проміжних та кінцевого акта приймання виконаних будівельних робіт (№КБ-2В), який датується останнім днем виконання робіт, і довідки про вартість виконаних будівельних робіт (№КБ-3). В проміжному акті та довідці відображаються обсяги виконаних робіт та їх вартість, підтверджені замовником і підрядником, які є первинними обліковими документами. В акті та довідці відображаються обсяги виконаних робіт та їх вартість, підтверджені замовником і підрядником, які є первинними обліковими документами. Акт та довідка складаються підрядником в 2 (двох) оригінальних примірниках, які мають бути підписані, скріплені печаткою підрядника та надані замовнику не пізніше 2 (двох) робочих днів з дати підписання. На підставі зазначених документів замовник проводить розрахунки з підрядником.
За умовами пункту 5.3 договору приймання-передача закінчених робіт проводиться у разі позитивного результату попереднього випробування (якщо нормативними актами та проектно-кошторисною документацією передбачено проведення попередніх випробувань закінчених робіт або таке випробування викликане характером цих робіт).
Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (шляхом проставлення власноручного підпису або накладання електронних підписів, у залежності від форми складання договору: паперовій чи у формі електронного документу відповідно) та діє до 31.12.2025 (пункт 14.1 договору).
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що відповідач, в порушення умов укладеного між сторонами договору підряду від 11.11.2024 №13/4757-Р, не у повному обсязі оплатив виконані позивачем роботи, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 867 523,99 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 7 558,15 грн трьох процентів річних та 24 509,05 грн інфляційних втрат.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач повідомив, що він належним чином виконав свої зобов`язання з оплати робіт за договором підряду від 11.11.2024 №13/4757-Р, шляхом направлення позивачу заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та оцінка аргументів учасників справи
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой" підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню виходячи з наступних підстав.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Частиною 2 статті 837 ЦК України унормовано, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1 статті 846 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у повному обсязі виконав роботи за договором підряду від 11.11.2024 №13/4757-Р, що підтверджується актом від 28.02.2025 №1 на суму 1 263 604,51 грн, який підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У пункті 2.6 договору підряду №13/4757-Р від 11.11.2024 сторони визначили умови оплати, а саме:
- авансовий платіж 30% сплачується протягом 30 календарних днів з дати отримання від виконавця рахунку та банківської гарантії повернення авансового платежу у розмірі, що покриває суму авансового платежу;
- післяоплата здійснюється замовником по факту виконаних робіт, як різниця між вартістю виконаних робіт та загальною сумою фактично здійснених платежів з врахуванням авансового платежу за ці роботи, протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами проміжних актів та кінцевого акта приймання виконаних будівельних робіт. Кінцевий Акт приймання виконаних будівельних робіт підписується на основі акта готовності об`єкту до експлуатації, підписаного сторонами.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом, 26.11.2024 відповідач сплатив позивачу передоплату у розмірі 396 080,52 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 26.11.2024 №81678УГ24.
Таким чином, остаточно провести розрахунки з позивачем на суму 867 523,99 грн, на умовах договору підряду від 11.11.2024 №13/4757-Р, відповідач повинен був у строк до 31.03.2025.
Також, судом першої інстанції встановлено, що відповідач направив позивачу заяву про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 28.03.2025 №01/01/07/12-02/01/4288, в якій заявив про зарахування власних зобов`язань щодо сплати ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой" грошових коштів у сумі 867 523,99 грн за договором від 11.11.2024 №13/4757-Р, в рахунок часткового погашення грошових зобов`язань ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой" перед ПАТ "Укрнафта" зі сплати боргу за договором від 31.05.2024 №13/2038-Р в сумі 5 392 501,61 грн.
Тобто, як вказав відповідач, на підставі цієї заяви зобов`язання ПАТ "Укрнафта" перед ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой" за договором від 11.11.2024 №13/4757-Р припиняються в повному обсязі. Зобов`язання ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой" перед ПАТ "Укрнафта" за договором від 31.05.2024 №13/2038-Р припиняються частково в сумі 867 523,99 грн.
Листом від 31.03.2025 позивач заперечив щодо проведеного відповідачем зарахування зустрічних однорідних вимог.
Як зазначив суд першої інстанції, оскільки відповідач надіслав позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 867 523,99 грн за спірним договором, то зобов`язання ПАТ "Укрнафта" щодо оплати робіт за договором підряду від 11.11.2024 №13/4757-Р припинились на підставі статті 601 ЦК України.
Крім того, місцевий господарський суд дійшов висновку, що в даному випадку у ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой" не припинився обов`язок повернути ПАТ "Укрнафта" отриманий за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р аванс, оскільки виконання банком-гарантом свого обов`язку з виплати за банківською гарантією на користь бенефіціара не припинило зобов`язання позивача з повернення на користь відповідача авансу за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р.
Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на таке.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 31.05.2024 між позивачем та відповідачем укладено договір підряду №13/2038-Р.
Оскільки, на думку відповідача, роботи по цьому договору виконані підрядником лише частково на загальну суму 1 032 124,57 грн, АТ "Укрнафта" листом від 18.03.2025 №01/01/12/16/05/07-02/01/3656 повідомило позивача про розірвання договору підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р та поставило вимогу повернути отриманий підрядником авансовий платіж за вирахуванням суми фактично виконаних робіт, а саме 5 392 501,61 грн.
Колегією суддів встановлено, що в межах договору підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р відповідачем сплачено на користь позивача авансовий платіж у розмірі 6 424 626,18 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 19.07.2024 №42403УГ24.
Водночас, в якості забезпечення виконання зобов`язання за договору підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р, позивачем надано відповідачу банківську гарантію повернення авансового платежу у розмірі 6 424 626,18 грн.
Відповідач скористався своїм правом та надіслав вимогу про повернення авансового платежу за банківською гарантією у розмірі 6 424 626,18 грн.
15.04.2025 АТ "РВС Банк" (банк-гарант позивача) сплатив на користь відповідача 6 424 626,18 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 15.04.2025 №9.
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача, що сплачений платіж за гарантією від 19.06.2024 №2505-24Г відноситься до договору підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р про що свідчить регресна вимога від банку №1128-25/БТ від 16.04.2025, де міститься посилання на договір №13/2038-Р.
Отже, відповідачу повернено в повному обсязі авансовий платіж за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р у розмірі 6 424 626,18 грн.
В свою чергу, позивач в повному обсязі погасив перед АТ "РВС Банк" заборгованість за банківською гарантією, сплачену останнім АТ "Укрнафта" за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р у повному обсязі в розмірі 6 424 626,18 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 18.02.2025 №2 на суму 642 462,61 грн, від 11.04.2025 №13 на суму 4 497 238,35 грн та меморіальним ордером від 22.04.2025 №24589 на суму 1 284 925,22 грн.
Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що у позивача не припинився обов`язок повернути відповідачу отриманий за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р аванс, оскільки виконання банком-гарантом свого обов`язку з виплати за банківською гарантією на користь бенефіціара не припинило зобов`язання позивача з повернення на користь відповідача авансу за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р.
Як стверджує відповідач, у позивача був наявний борг за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р у розмірі 5 392 501,61 грн (6 424 626,18 (аванс) - 1 032 124,57 (фактично виконані роботи) = 5 392 501,61 грн).
В подальшому, відповідач здійснив зарахування заборгованості позивача перед відповідачем за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р у розмірі 5 392 501,61 грн із заборгованістю відповідача перед позивачем за договором підряду від 11.11.2024 №13/4757-Р у розмірі 867 523,99 грн.
Разом із тим, на переконання судової колегії, у позивача відсутній борг перед відповідачем за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р, оскільки він був сплачений у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером від 15.04.2025 №9, у зв`язку з чим, відповідач не може здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог, адже у відповідача відсутня зустрічна вимога за договором підряду від 31.05.2024 №13/2038-Р до позивача.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи за договором підряду від 11.11.2024 №13/4757-Р у розмірі 867 523,99 грн.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 7 558,15 грн трьох процентів річних та 24 509,05 грн інфляційних втрат, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 до 15 число включно відповідного місяця – інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця – інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних.
Здійснивши перерахунок вищенаведених компенсаційних виплат колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 7 558,15 грн трьох процентів річних та 24 509,05 грн інфляційних втрат.
Таким чином, оцінивши обставини у справі в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 у справі №910/8878/25 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Також, позивач просив зазначити в рішенні про нарахування трьох процентів річних до моменту повного виконання рішення.
Згідно з частиною 10 статті 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Остаточна сума відсотків (пені), у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI ГПК України.
Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення.
За приписами частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до частин 11, 12 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення вимоги позивача в цій частині, та зазначення у резолютивній частині рішення про нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, трьох процентів річних на суму основного боргу у розмірі 867 523,99 грн починаючи з 16.07.2025 до моменту виконання вказаного рішення, з урахуванням приписів законодавства України.
Перерахунок трьох процентів річних для органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення, має здійснюватися за наступною формулою: 867 523,99 грн x 3 x "Y":365:100, де "Y" – кількість днів прострочення з 16.07.2025 по дату фактичного виконання рішення суду.
Крім того, роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати АТ "Укрнафта" суми основного боргу, нарахування трьох процентів річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості.
Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
При ухваленні даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до статті 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ БМУ "Енергоюжспецстрой" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 у справі №910/8878/25 скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Розподіл судових витрат
Судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на АТ "Укрнафта", відповідно до приписів статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажного управління "Енергоюжспецстрой" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 у справі №910/8878/25 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 у справі №910/8878/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
3. Стягнути з Акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5; ідентифікаційний код 00135390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажного управління "Енергоюжспецстрой" (61022, місто Харків, проспект Правди, будинок 10, кімната 27-Е; ідентифікаційний код 32951760) 867 523 (вісімсот шістдесят сім тисяч п`ятсот двадцять три) грн 99 коп основного боргу, 24 509 (двадцять чотири тисячі п`ятсот дев`ять) грн 05 коп інфляційних втрат, 7 558 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн 15 коп трьох процентів річних, а також 10 795 (десять тисяч сімсот дев`яносто п`ять) грн 09 коп судового збору.
4. Стягнути з Акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5; ідентифікаційний код 00135390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажного управління "Енергоюжспецстрой" (61022, місто Харків, проспект Правди, будинок 10, кімната 27-Е; ідентифікаційний код 32951760) 16 192 (шістнадцять тисяч сто дев`яносто дві) грн 64 коп судового збору за подачу апеляційної скарги.
5. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.
6. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення нарахувати три проценти річних на суму 867 523,99 грн з 16.07.2025 до моменту виконання рішення суду, що розраховується за наступною формулою: 867 523,99 грн x 3 x "Y":365:100, де "Y" – кількість днів прострочення з 16.07.2025 по дату фактичного виконання рішення суду.
Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати Акціонерним товариством "Укрнафта" суми основного боргу, нарахування трьох процентів річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості.
7. Матеріали справи №910/8878/25 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано – 05.02.2026.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло 

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов