П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/16659/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Шевчук О.П. 
Суддя-доповідач -  Моніч Б.С.   
08 грудня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОКАР" в особі керівника Осипішина В.В. на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОКАР" в особі керівника Осипішина В.В. до Головного управління ДПС в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
В лютому 2025 року  Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОКАР" в особі керівника Осипішина В.В. звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "С" №0/19353/09-01 від 23.07.2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що позивачу перед початком перевірки направлення на перевірку, наказ не було вручено. Лише 05.07.2024 року відповідачем було надіслано разом з актом перевірки наказ від 12.06.2024 за №2502-П. Акт фактичної перевірки ані директору, ані оператору АЗС не вручався та не зачитувався вголос. В податковому повідомленні-рішенні відсутнє посилання на пункт та статтю законодавчого акта, який є підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Позивачем було здійснено всі дії по поверненню пального, яке у нього залишилось у залишках станом на 01.03.2024 рік.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОКАР" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "С" №0/19353/09-01 від 23.07.2024 відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судом встановлено, що посадовими особами ГУ ДПС у Хмельницькій області на виконання наказу від 12.06.2024 №2502-п "Про проведення фактичної перевірки”, на підставі п.п. 80.2.2. п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України 19.06.2024 проведено фактичну перевірку ТОВ "ПРОКАР" за місцем здійснення діяльності Хмельницька область, смт. Летичів, вул. Б. Хмельницького, буд. 1/1 АЗС.
19 червня 2024 року до початку перевірки оператора АЗС ОСОБА_1 ознайомлено зі змістом наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 12.06.2024 №2502-п "Про проведення фактичної перевірки".
ОСОБА_1 відмовився отримувати наказ від 12.06.2024 №2502-п та розписуватись у направленнях на перевірку від 12.06.2024 №3880 та №3881, про що складено акт про відмову від підпису у направленнях па перевірку від 19.06.2024 №477/22-01-09-01/41059752, що слугувало підставою для початку проведення такої перевірки.
За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 19.06.2024 №15632/22-01-09-01/41059752. Оператор АЗС, ОСОБА_1 , в присутності якого проведено перевірку, відмовився підписувати акт фактичної перевірки.
Перевіркою встановлено порушення вимог ч. 1. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме зберігання пального без наявності ліцензії на право зберігання пального.
У липні 2021 року позивач звертався до ГУ ДПС у Хмельницькій області із заявою щодо видачі ліцензії па право роздрібної торгівлі пальним.
ГУ ДПС у Хмельницькій області прийнято рішення від 19.07.2021 №8355/6/22-01-09-03-06 про відмову у видачі ліцензії па право роздрібної торгівлі пальним. Рішення мотивоване тим. що позивачем не надано акти вводу в експлуатацію об`єкта або акти готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, а також не надано копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 01.01.2014.
У серпні 2021 року ТОВ "Прокар" звернулося з позовом до ГУ ДПС у Хмельницькій області в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області про відмову у видачі ліцензії па право роздрібної торгівлі АГ 8354/6/22-01-09-03-06 від 19.07.2021; зобов`язати ГУ ДПС у Хмельницькій області видати ліцензію ГОВ "Прокар" па право роздрібної торгівлі пальним за адресою здійснення діяльності: Хмельницька область, смт. Летичів, вул. Богдана Хмельницького, 1/1.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 11.11.2021 відмовив у задоволенні позову.
Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 10.01.2022 скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нову постанову про задоволення позову.
Верховний Суд постановою від 23.02.2024 касаційну скаргу ГУ ДПС' у Хмельницькій області у справі №560/11019/21 задовольнив: постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2022 скасував, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.11.2021 залишив в силі.
ГУ ДПС у Хмельницькій області прийнято розпорядження від 29.02.2024 №24-р про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №22110314202200003, терміном дії від 25.01.2022 до 25.01.2027 року, що є додатком №5 до Акта перевірки.
ГУ ДПС у Хмельницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.07.2024 року №0/19353/09-01 форми "С", яким на підставі акта перевірки 15632/22-01-09-01/41059752 від 19.06.2024 року встановлено порушення ч.1, ч.9, ч.10 ст.15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального". Встановлено факт зберігання пального без наявності ліцензії на право зберігання пального.
Не погоджуючись з винесеним рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент проведення перевірки у позивача були відсутні ліцензії, які надають право на зберігання пального за адресою: Хмельницька області, смт. Летичів, вул. В.Хмельницького. буд. 1/1 та дійшов висновку  що ГУ ДПС у Хмельницькій області 23.07.2024 правомірно винесено податкове повідомлення-рішення форми "С" №0/19353/09-01 від 23.07.2024 про застосування штрафної санкції в сумі 500000,00 грн.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач, посилаючись на норми матеріального та процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що позивачу перед початком перевірки направлення на перевірку та наказ не було вручено. Суд не звернув увагу на те, що 01.03.2024 директором ТОВ "Прокар" у зв`язку з анулюванням ліцензії на АЗС за адресою селище Летичів, вул. Б.Хмельницького, 1/1, прийнято наказ №2, яким припинено діяльність з 01.03.2024, а саме торгівлю на газовій АЗС за зазначеною адресою на період отримання ліцензій на роздрібну торгівлю пальним. Із вказаним наказом ознайомлені працівники АЗС, про що в наказі наявні підписи та його копія була додана до позовної заяви. У зв`язку з прийняттям Верховним Судом постанови, 01.03.2024 керівник ТОВ "Прокар" звертався до директора ТОВ "ГАЗХОЛДИНГ УКРАЇНА", директора ТОВ "ЛІНК ОІЛ" із заявами-повідомленнями, якими повідомив про неможливість продажу поставлених нафтопродуктів та просив здійснити їх повернення. У відповідь ТОВ "ГАЗХОЛДИНГ УКРАЇНА" та ТОВ "ЛІНК ОІЛ" повідомили про те, що заберуть поставлені нафтопродукти, однак до проведення перевірки відповідних дій не вчинили.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав на безпідставність її вимог та правильність висновків суду першої інстанції.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В розумінні ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України), який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з п.п. 20.1.4, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення та запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Згідно з підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України, підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.
Способом здійснення податкового контролю є перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п. 75.1. ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки-цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Судом під час розгляду справи встановлено, що посадовими особами ГУ ДПС у Хмельницькій області на виконання наказу №12.06.2024 №2502-п “Про проведення фактичної перевірки”, на підставі п.п. 80.2.2, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі – ПК України) 19.06.2024 проведено фактичну перевірку ТОВ «ПРОКАР» за місцем здійснення діяльності – Хмельницька область, смт. Летичів, вул. Б.Хмельницького, буд. 1/1 АЗС.
19 червня 2024 року до початку перевірки оператора АЗС ОСОБА_1 ознайомлено зі змістом наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 12.06.2024 №2502-п «Про проведення фактичної перевірки».
ОСОБА_1 відмовився отримувати наказ від 12.06.2024 №2502-п та розписуватись у направленнях на перевірку від 12.06.2024 №3880 та №3881, про що складено акт про відмову від підпису у направленнях на перевірку від 19.06.2024 №477/22-01-09-01/41059752, що слугувало підставою для початку проведення такої перевірки.
Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Згідно з абз. 4 п. 86.5 ст. 86 ПК України у разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 19.06.2024 №15632/22-01-09-01/41059752 (далі – Акт перевірки). Оператор АЗС, Якунін Ю.Г., в присутності якого проведено перевірку, відмовився підписувати акт фактичної перевірки.
На виконання вимог абз. 4 п. 86.5 ст. 86 ПК України посадовими особами ГУ ДПС у Хмельницькій області складено акт від 19.06.2024 №481/22-01-09-01/41059752 про відмову від підпису Акта перевірки та 20.06.2024 надіслано апелянту один примірник Акта перевірки, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Як зазначалося, перевіркою встановлено порушення вимог ч. 1, ч. 9, ч. 10 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі – Закон №481), а саме: зберігання пального без наявності ліцензії на право зберігання пального.
З матеріалів справи встановлено, що у зв`язку з прийняттям Верховним Судом постанови від 23.02.2024, якою скасовано постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021 та залишено в силі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду рішення від 11.11.2021 про відмову в задоволенні позову щодо зобов`язання ГУ ДПС у Хмельницькій області видати ліцензію ТОВ «Прокар» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою здійснення діяльності: Хмельницька область, смт. Летичів, вул. Богдана Хмельницького, 1/1, ГУ ДПС у Хмельницькій області прийнято розпорядження від 29.02.2024 №24-р про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №22110314202200003, терміном дії від 25.01.2022 до 25.01.2027 року, що є додатком №5 до Акта перевірки, виданої  ТОВ «Прокар» на виконання скасованої постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021.
Отже станом на момент проведення перевірки у позивача були відсутні ліцензії, які надають право на зберігання пального за адресою: Хмельницька області,, смт. Летичів, вул. В.Хмельницького. буд. 1/1.
Згідно з пп. б) пп. 14.1.6. п. 14.1. ст. 14 акцизний склад – це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.
В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Прокар» 09.08.2019 за адресою смт. Летичів, вул. Б. Хмельницького, 1/1 зареєстровано акцизний склад №1011768. Ця обставина підтверджується Витягом з реєстру платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового, що є додатком №2 до Акта перевірки.
Відповідно до довідок про зведені за добу підсумкові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального за 01.04.2024, 01.05.2024. 01.06.2024, 12.06.2024. 17.06.2024, що є додатком №3 до Акта перевірки, на акцизному складі №1011768 обсяг залишку пального в резервуарах па кінець звітної доби становив: скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази 8095.92 літрів приведених до температури 15°С; важкі дистиляти (газойлі) 38,12 літрів приведених до температури 15°С; бензини моторні з вмістом свинцю 0,013 г/л або менше 2805.9 літрів приведених температури 15°С.
Надходження пального па акцизний склад №011768 відбувалось згідно акцизних накладних від 08.02.2024 №159, від 21.02.2024 №222, від 11.02.2024 №177, від 29.01.2024 №60, що є додатком №4 до Акта перевірки.
В той же час, у ТОВ "Прокар" за адресою смт. Летичів. вул. Б. Хмельницького. 1/1 (акцизний склад №1011768) відсутня ліцензія па право зберігання пального для власних потреб або будь-яка інша ліцензія, яка надає право на зберігання пального за вказаною адресою.
Окрім того, актом фактичної перевірки віл 22.03.2024 №6418/22-01-07-05/41059752  встановлено реалізацію пального 22.03.2024, а відповідно і факт зберігання пального, на АЗС ТОВ "Прокар" за адресою смт. Летичів. вул. Б. Хмельницького, 1/1. Додатком 7 (на 2 арк) до даного акта є копія протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАД №564229 від 22.03.2024 складеною на ОСОБА_1 за реалізацію пального без наявності відповідної ліцензії на АЗС ТОВ "Прокар" за адресою смт Летичів, вул. В. Хмельницького. 1/1 та розписки ОСОБА_1 від 22.03.2024, де він зобов`язується зберігати виявлене на АЗС пальне. Тобто, через три тижні після анулювання ліцензії на АЗС ТОВ "Прокар" за адресою смт. Летичів, вул. В. Хмельницького, 1/1 зберігалося пальне.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №481 імпорт, експорт алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності без наявності ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Згідно з ч. 9 ст. 15 Закону №481 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального па кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років, (ч.11 ст.15 Закону №481).
Ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (крім ліцензії па оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, роздрібну торгівлю пальним, зберігання пального з метою подальшої його реалізації іншим споживачам), (ч. 36 ст. 15 Закону №481.)
Відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 609 від 5 серпня 2015 року, видача ліцензій па право зберігання пального віднесено до повноважень територіальних органів ДПС.
Абзацом 9 частини 2 етапі 17 Закону №481 передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії у розмірі 500000 гривень.
Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за результатами розгляду Акта перевірки ГУ ДПС у Хмельницькій області 23.07.2024 правомірно винесено податкове повідомлення-рішення форми "С" №0/19353/09-01 від 23.07.2024 про застосування штрафної санкції в сумі 500000,00 грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що 01.03.2024 керівник ТОВ «Прокар» звертався до контрагентів із заявами-повідомленнями про неможливість реалізації поставлених нафтопродуктів та необхідність їх повернення, не спростовують встановлених у справі обставин та не мають правового значення для висновків суду першої інстанції. 
Сам факт направлення заяв не підтверджує фактичного повернення товару, а твердження про очікування його повернення не може вважатися належним виконанням обов`язків платника під час перевірки. Долучені повідомлення ТОВ «ГАЗХОЛДИНГ УКРАЇНА» та ТОВ «ЛІНК ОІЛ» про намір «забрати» нафтопродукти у майбутньому не є доказом фактичного повернення, а наявність обіцянки майбутніх дій не змінює того, що на момент перевірки 19.06.2024 нафтопродукти залишалися у володінні ТОВ «Прокар». 
Крім того, перевірка проведена через понад три місяці після скасування ліцензії 29.02.2024, а матеріали справи не містять жодних доказів, що за цей період були здійснені дії з фактичної передачі чи переміщення нафтопродуктів. Фактичні обставини на момент перевірки мають визначальне правове значення, і саме на їх підставі суд першої інстанції зробив обґрунтовані висновки.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ
З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОКАР" в особі керівника Осипішина В.В. залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.