ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року	Львів	Справа № 140/3106/25 пров. № А/857/14909/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючої-судді Хобор Р.Б.,
суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року про зупинення провадження, що ухвалив суддя Лозовський О.А., у місті Луцьку, у справі № 140/3106/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,- 
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дії щодо застосування з 01.03.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану” при нарахуванні та виплаті пенсії по інвалідності та обмеження виплати пенсії максимальним (граничним) розміром; зобов`язання здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії з 01.03.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше проведених виплат, без обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром.
27 березня 2025 року Волинський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу, якою провадження у справі зупинив до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 320/2229/25.
Приймаючи цю ухвалу, суд виходив з того, що ухвалою від 30.01.2025 у справі № 320/2229/25 Київський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі про визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абзацу першого пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану”, в частині застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Суд узяв до уваги, що позивачу призначено пенсію, відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” і предметом спору, з яким звернувся позивач до суду, є дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо застосування до пенсії позивача коефіцієнтів, визначених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану”.
Отже, суд першої інстанції вважав, що предмет судового розгляду у справі № 140/3106/25 пов`язаний з результатами розгляду адміністративної справи № 320/2229/25. 
Не погодившись із цією ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу і направити справу на продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що зупинення провадження у справі позбавляє позивача права на ефективний судовий захист та тим, що вказані справи не стосуються одних і тих самих правовідносин. 
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду;
Апеляційний суд встановив, що зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а тому суд першої інстанції не мав правових підстав для зупинення провадження у справі.
Отже, на думку апеляційного суду, суду першої інстанції помилково зупинив провадження у цій справі.
Відповідно до частини 1 статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо зупинення провадження у справі, у зв`язку з чим ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 320, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 140/3106/25 скасувати та прийняти постанову, якою справу № 140/3106/25 направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель