ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/25255/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 року (головуючий суддя Прудник С.В.)
в адміністративній справі №160/25255/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року позовну заяву позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.1996 року №230/96-ВР.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати з 19.03.2024 та виплачувати ОСОБА_1 основну пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 06.06.1996 року №230/96-ВР у розмірі шести мінімальних пенсій за віком.
У задоволенні інших вимог відмовлено.
Судові витрати стягненню не підлягали.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідачем (Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) подана апеляційна скарга на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №160/25255/24, яка постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.04.2025 року залишена без задоволення.
17.04.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 17.04.2025 року через систему “Електронний суд” заява представника заявника Падалки Аліни Олександрівни про встановлення судового контролю, в якій представник просить суд:
1. Встановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (боржника) - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати звіт про виконання судового рішення у справі №160/25255/24, встановити відповідний строк для цього (7 робочих днів).
2. Постановити відповідну ухвалу про встановлення судового контролю у справі №160/25255/24, та направити її для виконання суб`єкту владних повноважень (боржнику) - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 року у прийнятті та затвердженні звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №160/25255/24 – відмовлено (а.с. 70-86).
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №160/25255/24.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати Дніпропетровському окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №160/25255/24 до 03.09.2025 року.
Одночасно зі звітом надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду документальні докази погашення нарахованої виплати у розмірі 63 239,75 грн. або неможливості її сплати.
Роз`яснено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №160/25255/24 має відповідати вимогам ст. 382-2 КАС України.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що звіт, який надійшов до суду 18.06.2025 не містить доказів вчинення Головним управлінням (безпосередньо його керівником) всіх можливих активних дій, направлених на виконання судового рішення у повному обсязі, як й доказів відсутності у відповідача відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів для погашення нарахованої виплати, як підстави для звільнення від застосування судом штрафу відносно боржника.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 24.06.2025, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та прийняти нове, яким прийняти звіт. 
Серед іншого вказує, що рішенням суду на Головне управління не покладалися зобов`язання здійснити обчислення та виплату недоотриманої частини пенсії після її перерахунку, з урахуванням раніше виплачених коштів. Відтак, покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком виконані Головним управлінням в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах наданих повноважень.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення, що узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.02.2022 у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021 у справі № 611/26/17, від 07.02.2022 у справі № 200/3958/19-а.
З 19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 № 4094-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень», яким ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) викладено у новій редакції, а КАС України доповнено ст. ст. 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.
Згідно із п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 
Розгляд зазначеного звіту про виконання судового рішення здійснено судом з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності Законом № 4094-ІХ, в порядку письмового провадження, а також після виходу одного з членів колегії суддів із відпустки.
Вимоги до змісту та форми такого звіту визначені у нормах ч. 2 та 3 ст. 382-2 КАС України.
Згідно ч. 1 - 4 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
При цьому за змістом норм ч. 5 цієї ж статті Кодексу передбачено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Аналізуючи наведені вище процесуальні норми у сукупності, Верховний Суд при розгляді звіту про виконання судового рішення, що стосується виплати заборгованості з пенсії (ухвала від 13.03.2025 у справі № 640/16655/21), висловив позицію про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання зобов`язань у межах відповідної справи. 
Наслідком відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення є накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу, а також можливість встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення чи зміна способу і порядку його виконання. Будь-якого альтернативного варіанту дій у такому випадку у суду немає.
Одночасно в іншій своїй ухвалі від 03.03.2025 у справі № 160/5259/20 Верховний Суд відзначив, що за усталеною судовою практикою сформовано правову позицію, відповідно до якої для застосування інституту судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду мають бути наявні відповідні правові умови. 
У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. 
При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
У взаємозв`язку із наведеним суд вважає за необхідне зазначити, що накладення штрафу за невиконання судового рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності останнього за невиконання покладеного на нього зобов`язання. 
Застосування такого заходу судового контролю як штраф у випадку відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення є обов`язком суду й направлено на забезпечення повної реалізації відповідного судового рішення.
При цьому визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У свою чергу в залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання за судовим рішенням, що підлягає виконанню боржником, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Зокрема перелік таких обставин при виконанні судового рішення, яке стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), визначений у ч. 5 ст. 382-З КАС України. 
А саме це відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами ст. 382-3 КАС України. 
Вирішуючи питання щодо прийняття або відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення з подальшим застосуванням таких заходів судового контролю як встановлення нового строку для подання звіту й накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень (боржника), судом має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Зокрема суд повинен з`ясувати:
чи вживалися суб`єктом владних повноважень (зокрема в особі його керівника) всі необхідні та вичерпні заходи для своєчасного і повного виконання судового рішення, та які саме заходи; 
чи діяв зазначений керівник при вжитті тих чи інших заходів добросовісно, пропорційно, своєчасно та обґрунтовано; 
чи існували документально підтверджені поважні обставини, які ускладнюють виконання судового рішення. 
Необхідність встановлення судом цих обставин під час розгляду звіту про виконання судового рішення, ухваленого у справі, яка стосується здійснення пенсійних (соціальних та ін.) виплат, випливає безпосередньо зі змісту ч. 2 і 5 ст. 382-3 КАС України.
Матеріалами справи підтверджується, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року в частині здійснення перерахунку з 19.03.2024 та виплати ОСОБА_1 основної пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.1996 року №230/96-ВР у розмірі шести мінімальних пенсій за віком виконане, але в частині погашення нарахованої виплати за вказаний період у сумі 63 239,75 грн. станом на день подання цього звіту така залишилася невиконаною.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Поряд з цим за правилами п. 20 і 29 ст. 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається:
- взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України;
- здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.
У звіті, який надійшов до суду 18.06.2025 року, Головне управління зазначило, що Головним управлінням 22.04.2025 на виконання рішення суду від 27.11.2024 по адміністративній справі № 160/25255/24 здійснено з 19.03.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (у редакції Закону України від 06.06.1996 № 230/96-ВР “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у розмірі шести мінімальних пенсій за віком”), що підтверджується рішенням № 912290136956 про перерахунок пенсії. 
Після перерахунку пенсії на виконання рішення суду розмір пенсійної виплати позивача з 19.03.2024 становив 15 209,00 грн, у тому числі: 
розмір пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків – 14 166,00 грн (2361,00*6), 
підвищення інвалідам війни 3 групи (1 категорії 30% від 2361 грн.) - 708,30 грн, 
цільова допомога інвалідам війни ІІІ групи - 50,00 грн, 
додаткова пенсія інвалідам 3 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС (п.5 Постанови №112) - 284,70 грн. 
З 01.05.2025 пенсія ОСОБА_1 виплачується в розмірі 15 209 грн, дата виплати - 04 число, що не заперечується позивачем. Доплата пенсії ОСОБА_1 за період з 19.03.2024 по 30.04.2025 (по місяць відпрацьовування судового рішення) становить 63 239,76 грн (копія розрахунку). 
Отже, покладені судом в рішенні суду зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі шести мінімальних пенсій за віком виконані Головним управлінням у порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах наданих повноважень. Кошти на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачаються у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 “Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду” і визначаються в межах граничних обсягів видатків державного бюджету за цією програмою. 
Обсяг бюджетних призначень Пенсійного фонду України на 2021-2023 роки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, передбачений бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний бюджетний рік, становив щорічно у сумі 360,00 млн гривень та у 2024 році - 500,00 млн гривень. 
Обсяг бюджетних призначень Головного управління на 2021 рік на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду становив у сумі 12,2 млн гривень. 
У 2021 році за рахунок коштів Державного бюджету Головним управлінням проведено погашення заборгованості з пенсійних виплат по 509 рішеннях суду, у порядку черговості надходжень судових рішень по 11.11.2019 на загальну суму 12,2 млн гривень. 
Обсяг бюджетних призначень Головному управлінню на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на 2022 рік становив у загальній сумі 26,9 млн гривень. 
У 2022 році Головним управлінням проведено виплату пенсійних коштів, нарахованих за рішеннями суду в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили, по 07.07.2020. 
Погашено заборгованість по 800 рішеннях суду на загальну суму 26,9 млн гривень. 
Обсяг бюджетних призначень Головному управлінню на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на 2023 рік становив у сумі 10,6 млн гривень. 
У 2023 році Головним управлінням було проведено виплату пенсійних коштів, нарахованих за рішеннями суду в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили, по 20.09.2020. 
Погашено заборгованість по 232 рішеннях суду на загальну суму 10,6 млн гривень. 
Обсяг бюджетних призначень Головному управлінню на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на 2024 становив у сумі 24,4 млн гривень. 
У 2024 році Головним управлінням було проведено виплату пенсійних коштів, нарахованих за рішеннями суду в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили, з 21.09.2020 по 19.11.2020. 
Погашено заборгованість по 190 рішеннях суду на загальну суму 24,4 млн гривень. Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік на сьогодні не затверджено. 
До затвердження бюджету Пенсійного фонду України фінансування видатків здійснюється на підставі Тимчасового розпису доходів і видатків. 
Тимчасовим розписом доходів і видатків Головного управління на ІІ квартал 2025 року не передбачено виплат за рішеннями суду. 
Головним управлінням відповідно до завдань та повноважень, визначених у Положенні про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києва та Севастополі, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 21.12.2022 року №28-52) та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 40/26485, вживаються всі можливі заходи щодо виконання рішень суду, які набрали законної сили. 
У централізованій підсистемі “Реєстр судових рішень” IKIC ПФУ (далі - Реєстр) по Дніпропетровській області перебуває 39,1 тис. рішень суду на суму 4,68 млрд грн, черговість виплат яких визначається датою набрання законної сили у період з 20 листопада 2020 року по 31.05.2025 року та фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 у справі №160/25255/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління набрало законної сили 10.04.2025 та обліковується в Реєстрі судових рішень під номером 816567. 
З метою виконання рішень суду, що набрали законної сили, Головне управління щомісячно звертається до Пенсійного фонду України із запитами щодо виділення бюджетних асигнувань на 2025 рік на відповідну мету: 
від 12.02.2025 № 0400-010406-5/30186, від 06.03.2025 № 0400-010406-5/46400, від 01.04.2025 № 0400-010406-5/64610, від 01.05.2025 № 0400-010406-5/84215 та від 04.06.2025 № 0400-010406-5/106310. 
У відповідь Пенсійний фонд України листами від 18.03.2025 № 2800-030102-9/18185, від 10.04.2025 № 2800-050203-9/23801 та від 29.05.2025 № 2800-030102-9/35217 повідомив, що сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена в бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік після його затвердження. 
Також зазначив, що з огляду на положення абзацу другого пункту 7 розділу ІІ Порядку № 21-2, черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили; сума коштів, що нарахована на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, виплачуватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. 
Також з метою забезпечення виплати ОСОБА_1 нарахованої суми за період з 19.03.2024 по 30.04.2025 в розмірі 63239,76 грн Головне управління додатково звернулось до Пенсійного фонду України із запитом від 09.05.2025 № 0400-010406-5/89529 щодо можливості фінансування виплати нарахованої доплати за рішенням суду у справі № 160/25255/24. 
Листом від 10.06.2025 № 2800-030202-9/38351 Пенсійний фонд України повідомив, що сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена в бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік після його затвердження та виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду у справі №160/25255/24 щодо ОСОБА_1 , здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. 
Головне управління з метою виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 повторно звернулось до Пенсійного фонду України із запитом від 10.06.2025 № 0400-010406-5/109502 щодо можливості фінансування виплати нарахованої доплати за рішенням суду у справі № 160/25255/24. 
На час підготовки звіту відповідь не надходила. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2024 № 1156 затверджено бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік. З огляду на те, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 у справі №160/25255/24 набрало законної сили тільки 10.04.2025, вбачаються очевидні факти (обставини) того, що нарахована сума доплати за період з 19.03.2024 по 30.04.2025 в розмірі 63239,76 грн не могла обліковуватись в Реєстрі судових рішень Пенсійного фонду України в 2023-2024 роках, та відповідно, бути включеною до бюджету Пенсійного фонду України на 2024. 
Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік на сьогодні не затверджено. 
Як зазначив Пенсійний фонду України в листі від 10.06.2025 за № 2800-030202-9/38351, сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена в бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік після його затвердження. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Відтак, виплата коштів, нарахованих на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 у справі № 160/25255/24 щодо ОСОБА_1 , здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. 
Відповідач вважає, що невиплата грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки Головне управління до отримання фінансування не має можливості виконати судове рішення в частині виплати нарахованих коштів. 
Розгляд та затвердження звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 у справі №160/25255/24 має досить важливе значення для відповідача та вимагає повного та всебічного встановлення обставин справи. 
Таким чином, Головне управління не тільки виконало рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 у справі № 160/25255/24, але і постійно вживає заходи, у межах визначених повноважень, щодо забезпечення виплати позивачу нарахованої на виконання рішення суду суму доплати пенсії.
Вказане дає підстави для висновку, що відповідачем не наведено обставин і не доведено належними та допустимими доказами вжиття ГУ ПФ України в Дніпропетровській області достатніх й вичерпних заходів для виконання рішення суду в повному обсязі.
При цьому Головне управління не надало суду доказів:
- інформування Головним управлінням Пенсійного фонду України в офіційному порядку про наявність зобов`язання з виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №160/25255/24 в частині виплати суми заборгованості (зокрема, шляхом подання до Пенсійного фонду України пакету документів: документу, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копії судового рішення; розрахунку суми доплати, що підлягає виплаті, засвідченого керівником боржника або уповноваженою ним особою);
- докази невключення до Бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік та 2025 рік видатків на погашення заборгованості з виплати саме за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №160/25255/24;
- вжиття керівником Головного управління активних і достатніх дій, які б свідчили про належне виконання ним обов`язків та використання всіх доступних інструментів, спрямованих на встановлення дійсного стану розгляду органом вищого рівня питання погашення заборгованості на виконання судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №160/25255/24, боржником за яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Стосовно ж покликання відповідача на випадки надсилання ним до Пенсійного фонду України запитів від 12.02.2025 № 0400-010406-5/30186, від 06.03.2025 № 0400-010406-5/46400, від 01.04.2025 № 0400-010406-5/64610, від 01.05.2025 № 0400-010406-5/84215 та від 04.06.2025 № 0400-010406-5/106310, то судом акцентується увага Головного управління, що направлення таких запитів на виділення коштів до Пенсійного фонду України не є достатнім для вжиття завершальних заходів з виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №160/25255/24. 
Необхідним також є вжиття заходів з метою актуалізацію перед Пенсійним фондом України проблеми неповного виконання судових рішень (зокрема, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №160/25255/24), ухвалених не на користь Фонду, та ініціювання зміни системного підходу до виконання таких рішень. 
Проте докази вчинення таких дій керівником ГУ ПФ України в Дніпропетровській області до останнього із звітів про виконання судового рішення в чергове не долучено.
Таким чином, звіт, який надійшов до суду 18.06.2025 не містить доказів вчинення Головним управлінням (безпосередньо його керівником) всіх можливих активних дій, направлених на виконання судового рішення у повному обсязі, як й доказів відсутності у відповідача відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів для погашення нарахованої виплати, як підстави для звільнення від застосування судом штрафу відносно боржника.
Разом з тим, враховуючи передбачене у ч. 5 ст. 382-3 КАС України право суду звільнити боржника від сплати штрафу за невиконання (неповне виконання) судового рішення, за наявності певних документально доведених обставин, та з метою перевірки обґрунтованості доводів сторін про дійсні причини невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №160/25255/24 й, відповідно для вирішення по суті клопотань учасників справи з питання накладення (звільнення від сплати) штрафу у зв`язку із невиконанням судового рішення в частині, суд розглядає як прийнятне надати відповідачу можливість виконати судове рішення належним чином, здійснивши виплату нарахованої суми щомісячного довічного грошового утримання судді, у зв`язку з чим, згідно положення ч. 3 ст. 382-3 КАС України вирішив встановити новий строк для надання звіту про виконання судового рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у прийнятті звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №160/25255/24 в частині погашення нарахованої виплати та необхідності у встановленні нового строку для виконання судового рішення у вказаній частині, а також для надання доказів, які підтверджують відсутність (тимчасову відсутність) бюджетних асигнувань у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу ухвали суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись ст.ст. 150, 311, 312, 316, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 року – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття 28.11.2025 та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко