ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/37283/25 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,
за участю:
секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:
У липні 2025 року до Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ" з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, у якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 травня 2025 року № 00491300702, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, яким платнику податків встановлено грошове зобов`язання з ПДВ у сумі 35 403 395,00 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у сумі 28 322 716,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 7 080 679,00 грн; 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 травня 2025 року № 00491320702, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, яким до платника податків застосовано штраф в розмірі 3 400,00 грн за не реєстрацію податкових накладних, передбачений п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України.
В обґрунтування позову зазначено, що податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що не відповідають обставинам справи, а висновки контролюючого органу, що послугували винесенню таких рішень є помилковими. Зокрема, вказано, що Товариство списало основні фонди та залишки товарно-матеріальних цінностей, які розташовані на окупованих територіях внаслідок збройної агресії російської федерації, а тому донарахування ПДВ на знищене обладнання є неправомірним, оскільки воно не використовується в господарській діяльності.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.05.2025 № 00491300702. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.05.2025 № 00491320702.
Суд вказав про те, що висновки контролюючого органу про необхідність донарахування сум грошового зобов`язання з ПДВ шляхом складання податкових накладних та відправлення їх на реєстрацію в ЄРПН є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. Щодо позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 28.05.2025 № 00491320702, яким до платника податків застосовано штраф в розмірі 3 400,00 грн за не реєстрацію податкових накладних, передбачений п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України, суд зазначив, що вона є похідною від основної вимоги, за результатами розгляду якої судом встановлено протиправність та наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 28.05.2025 № 00491300702, а тому задоволення первісної позовної вимоги є наслідком задоволення похідної від неї.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представником Головного управління ДПС у місті Києві подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 в адміністративній справі № 320/37283/25 та ухвалити нове рішення, в якому в задоволенні позовної заяви ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 у справі № 320/37283/25 винесене з порушенням норм права.
Відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у повній відповідності до чинного законодавства України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Також відповідач наводить фактичні обставини справи та вказує, що загальна сума знецінення основних засобів становить - 141 613 579 грн (Дт_97_Кт_10); лист від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 є загальним, окремо Торгівельно - промислова палата України не видавала ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» сертифікат про настання форс-мажорних обставин з приводу втрати обладнання за договорам енергосервісу.
Апелянт зазначає про те, що необоротні активи та запаси, які відображалися в бухгалтерському обліку до введення воєнного стану та які на дату складання фінансової звітності фактично перебувають на тимчасово окупованій території або в районах проведення воєнних (бойових) дій, продовжують обліковуватись у складі активів підприємства; основні засоби, які на дату складання фінансової звітності фактично перебувають на тимчасово окупованій території, продовжують обліковуватись у складі активів підприємства. Оскільки ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» самостійно здійснено знецінення основних засобів, тому повинно нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ. Не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за наслідками знецінення оборотних активів, призводить до безпідставного одержання вигоди внаслідок віднесення в попередніх періодах сум ПДВ до податкового кредиту. Положення п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України в частині обов`язку нараховувати податкові зобов`язання з ПДВ на суму вартості знецінення оборотних активів, які продовжують обліковуватись на балансі підприємства, оскільки ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» не передбачає в подальшому отримання будь-якого доходу внаслідок використання запасів у власній діяльності та зазначає про це в бухгалтерському обліку. Активи мають обліковуватися на балансі підприємства до проведення інвентаризації.
Поряд з наведеним відповідач також вказує про те, що згідно актів списання наданих до перевірки, ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» визначило зменшення корисності активів основних фондів та залишків товарно-матеріальних цінностей, які розташовані на окупованих територіях, тобто проведена уцінка основних засобів, яка може бути проведена лише після проведення інвентаризації. Отже, ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» проведено саме знецінення основних засобів залишків товарно-матеріальних цінностей, та мало нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ. Крім того, позивачем не відображено у примітках до фінансової звітності інформацію про відсутність доступу до активів. Таким чином, вказані основні засоби та залишки товарно-матеріальних цінностей, ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» не використовує в господарській діяльності.
Узагальнюючи наведене апелянт висновує, що ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» в порушення п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України не відображено в податкових зобов`язаннях балансову вартість основних засобів та залишків товаро-матеріальних цінностей, які не використовуються в господарській діяльності, в сумі 141 613 579 грн, крім того ПДВ 28 322 716 грн за грудень 2022 року, чим порушено підпункт "г" пункту 198.5 статті 198, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), у результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 28 322 716 грн, в тому числі по періодам: грудень 2022 року на суму - 24 541 222 грн, січень 2023 року на суму - 3 781 494 грн. Крім того, в порушення вимог підпункт "г" пункту 198.5 статті 198, та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі складених відповідно до підпункту "г" пункту 198.5 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI за грудень 2022 року.
Таким чином відповідач вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а відтак, відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню; суд першої інстанції даючи правову оцінку обставинам у справі не прийняв до уваги усіх фактів, що мають значення по справі.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року та від 03 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.
02 грудня 2025 року позивачем подано відзив на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.
Відповідно до фактичних обставин справи, ГУ ДПС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2018 по 30.09.2024, валютного - за період з 01.04.2018 по 30.09.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.04.2018 по 30.09.2024 та іншого законодавства за відповідний період, за результатами якої складено акт від 17.04.2025 № 32431/Ж5/26-15-07-02-03-01/40124047.
У ході перевірки податковий орган встановив, що згідно актів списання наданих до перевірки, ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» визначило зменшення корисності активів основних фондів та залишків товаро-матеріальних цінностей, які розташовані на окупованих територіях, тобто проведена уцінка основних засобів, яка може бути проведена лише після проведення інвентаризації.
Отже, ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» проведено саме знецінення основних засобів залишків товаро-матеріальних цінностей, та мало нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ.
Таким чином, податковий орган дійшов висновку, що ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» в порушення п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України не відображено в податкових зобов`язаннях балансову вартість основних засобів та залишків товаро-матеріальних цінностей, які не використовуються в господарській діяльності, в сумі 141 613 579 грн, крім того ПДВ 28 322 716 грн за грудень 2022 року, чим порушено підпункт "г" пункту 198.5 статті 198, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 28 322 716 грн, в тому числі по періодам: грудень 2022 року на суму - 24 541 222 грн, січень 2023 року на суму - 3 781 494 грн.
Крім того, в порушення вимог підпункт "г" пункту 198.5 статті 198, та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі складених відповідно до підпункту "г" пункту 198.5 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI за грудень 2022 року.
Позивач, не погоджуючись з викладеними у Акті перевірки висновками, подано заперечення від 06.05.2025 та від 05.05.2025 до Акта перевірки.
ГУ ДПС у м. Києві надано відповідь від 21.05.2025 № 14303/Ж12/26-15-07-02-03-07 на вищевказане заперечення, відповідно до якого висновки Акта перевірки викладено в наступній редакції:
«Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ»:
- підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 28 322 716 грн, в тому числі по періодам: грудень 2022 року на суму - 24 541 222 грн, січень 2023 року на суму - 3 781 494 грн;
- підпункту «г» пункту 198.5, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) в частині відсутності реєстрації податкових накладних складених відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, в результаті чого встановлено не реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за грудень 2022 року.
Зз метою підтвердження (спростування) статусу бенефіціарного (фактичного) власника доходів у вигляді процентів, отриманих компанією «D. SOLUTIONS B.V.» (Нідерланди) від ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» за період з 01.04.2018 по 30.09.2024, в ході проведення перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві ініційовано направлення проекту спеціального запиту до ДПС України для подальшого направлення до іноземного компетентного органу Нідерландів для одержання інформації з-за кордону по нерезиденту «D. SOLUTIONS B.V.» (Нідерланди) та для одержання інформації з-за кордону стосовно банківських рахунків нерезидента «D. SOLUTIONS B.V.» (Нідерланди), відкритих у Beneficiary Bank Credit Suisse AG, Paradeplatz 8 8070 Switzerland та Powszechna Kasa Oszczednosci Bank Pokski S.A. (PKO Bank Polski S.A.). 
Остаточні висновки та заходи у відповідності до вимог чинного законодавства будуть винесені (вжиті) після отримання відповідей на запити Головного управління ДПС у м. Києві для одержання інформації з-за кордону по нерезиденту «D. SOLUTIONS B.V.» (Нідерланди) та стосовно банківських рахунків нерезидента «D. Нідерланди), відкритих у Beneficiary Bank Credit Suisse AG, Paradeplatz 8 8070 Switzerland та Powszechna Kasa Oszczednosci Bank Pokski S.A. (PKO Bank Polski S.A.).
У разі отримання інформації та/або документів від іноземних державних органів, які стосуються питання оподаткування доходу із джерелом його походження з України, перерахованого компанії «D. SOLUTIONS B.V.» (Нідерланди) у вигляді дивідендів, що свідчать про порушення законодавства, «D. SOLUTIONS B.V.» (Нідерланди), будуть здійснені контрольно-перевірочні заходи на підставі пп. 78.1.21 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями).
На підставі акту ГУ ДПС у м. Києві, було прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.05.2025 № 00491300702, яким збільшено грошове зобов`язання з ПДВ на суму 35 403 395 грн основного зобов`язання та штрафна санкція у розмірі 7 080 679 грн та № 00491320702, яким нарахована штрафна санкція у розмірі 3 400 грн за несвоєчасну реєстрацію ПН.
Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-1Х «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України запроваджено воєнний стан.
Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.
Відповідно до підпункту14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з підпунктом14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Підпунктом 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України зазначено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Відповідно до підпунктів 16.1.2,16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт36.1 статті 36 ПК України).
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
У силу пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Податковий кредит звітного періоду, відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Пунктом 188.1 стаття 188 Податкового кодексу України визначено, що база оподаткування необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок такого звітного періоду.
Пунктом 321 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, протягом дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, не вважаються використаними платником податку в неоподатковуваних податком на додану вартість операціях або операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, товари: 
придбані в оподатковуваних податком на додану вартість операціях, знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного, надзвичайного стану;
придбані в оподатковуваних податком на додану вартість операціях та передані в державну чи комунальну власність, у тому числі на користь добровольчих формувань територіальних громад, а також надані на користь інших осіб для потреб забезпечення оборони України у період дії воєнного, надзвичайного стану.
До наведених у цьому пункті операцій норми пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу не застосовуються.
Системний аналіз вказаних норм, дає підстави дійти висновку про те, що у разі, коли придбані з податком на додану вартість товари використовуються платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю, у такого платника виникає обов`язок нарахувати податкові зобов`язання по податку на додану вартість та скласти зведену податкову накладну. В той же час, у разі коли придбані з податком на додану вартість товари були знищені або втрачені внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного чи надзвичайного стану, згаданий обов`язок щодо нарахування податкового зобов`язання не виникає, норми пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України не застосовуються.
За матеріалами спірної перевірки позивачем укладено енергосервісні договори з наступними контрагентами: ПРАТ «МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «АЗОВСТАЛЬ» (код ЄДРПОУ 00191158), ПРАТ «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» (код ЄДРПОУ 00191129), ПРАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (код ЄДРПОУ 00191230), від 16.07.2018 № 188 ЄСКО/1431, від 22.04.2020 № 251 ЄСКО/590, від 07.02.2019 № 263 ЄСКО, від 07.02.2019 № 265 ЄСКО, від 25.09.2020 №299 ЄСКО/1304; від 25.09.2022 № 300-ЄСКО/1305; від 01.06.2021 № 430 ЄСКО/993; від 31.08.2021 № 473 ЄСКО/1278; від 31.0.2021 № 474 ЄСКО/1277; від 31.08.2021 № 478 ЄСКО/1276; від 08.10.2021 № 524 ЄСКО/1428; від 31.08.2021 № 478 ЄСКО/1276; від 08.10.2021 №523-ЄСКО, від 18.10.2019 №146-ЄСКО/1819, від 25.09.2020 № 299-ЄСКО/1304, від16.07.2018 № 187-ЄСКО/1430, 07.02.2019 № 264-ЄСКО, від 30.11.2020 № 338/ЄСКО/1277, від 04.09.2018, № 2486-ДЄ-ЗАТЄС, від 04.09.2018 № 2487-ДЄ-ЗАТЕС.
За умовами укладених договорів виконавець ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» зобов`язується виконати енергосервіс на об`єкт по відношенню до об`єкта переоснащення, шляхом впровадження таких заходів, заміні існуючих світильників на світлодіодні, влаштування автоматичних вимикачів, влаштування технічного обліку. Виконавець зобов`язаний виконати енергосервіс на підставі Технічних завдань. Готовність об`єкта переоснащення до експлуатації узгоджується сторонами шляхом підписання Акту готовності об`єкта переоснащення до експлуатації. Право власності на все майно, яке є результатом виконання енергосервісних договорів, у тому числі обладнання, створене/встановлене в процесі здійснення енергосервісу, переходить до Замовника в останні день дії договорів без додаткової плати. Усі майнові та немайнові права щодо здійснення енергосервісу за договорами переходить до замовника по закінченню терміну дії договорів. Вартість встановленого обладнання включено в ціну договору.
На виконання умов договорів ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ», актами про передачу обладнання (майна) передано завершені об`єкти, перелік яких наведено в додатках до відзиву у таблиці № 1, у якій вказано інвентарні номери об`єктів, до якого договору передані об`єкти, дата акту передачі об`єктів та первісна вартість об`єкта).
Згідно умов договорів право власності на все майно, яке є результатом виконання договорів, у тому числі обладнання, створене/встановлене в процесі здійснення енергосервісу, переходить до замовника в останні день дії договорів без додаткової плати.
28 грудня 2022 року позивачем пооб`єктно списано обладнання (майно) з балансу згідно з актами списання, перелік яких наведено в додатках до відзиву у таблиці №2, в якій зазначено місцезнаходження майна, номер та дату акту фіксації пошкоджень майна, акт списання, дата списання, інвентарний номер об`єкту, первісну вартість об`єкта, а також балансову вартість об`єкта станом на 28 грудня 2022 року, тобто станом на дату списання.
Позивачем на підставі означених актів списання списано на 97 рахунок суму в розмірі 141 613 579 грн. 
Таким чином, загальна сума знецінення основних засобів становить 141 613 579 грн (Дт_97_Кт_10).
У актах фіксації пошкодженого майна (дефектний акт), зазначено причину списання майна: збройні сили російської федерації (далі - зс рф) розпочали повномасштабне вторгнення на територію України; станом на 24 лютого 2022 року по усій території України запроваджено воєнний стан.
У період з 24.02.2022 до 21.03.2022 було нанесено ракетно-бомбові удари та проведено хаотичні обстріли зс рф міст та селищ на території України, в тому числі міста Маріуполь Донецької області.
Як зазначив позивач, із засобів масової інформації йому стало відомо про критичне пошкодження та знищення інфраструктурних, промислових об`єктів та житлових масивів м. Маріуполь. У березні 2022 року позивач втратив контроль над всіма спірними об`єктами в м. Маріуполь. Того ж місяця позивач зафіксував безповоротні пошкодження своїх основних засобів в результаті військової агресії рф, що знайшло своє відображення у відповідних Актах.
06.12.2022 сторони дійшли згоди достроково припинити всі 22 спірних договори через форс-мажорні обставини (військові дії, втрата контролю), про що уклали відповідні угоди до кожного договору, які долучені позивачем до матеріалів справи.
У грудні 2022 року позивач додатково звертався до ПРАТ "МЕТАЛУРГІЙНОГО КОМБІНАТУ АЗОВСТАЛЬ" та ПРАТ "МАРІУПОЛЬСЬКОГО МЕТАЛУРГІЙНОГО КОМБІНАТУ ІЛЛІЧА" із запитами про підтвердження чи спростування фактів знищення спірних основних засобів позивача, що знаходились на території заводів замовника в рамках виконання енергосервісних договорів, які долучені до матеріалів справи.
В своїх відповідях контрагенти позивача підтвердили факт знищення необоротних активів позивача, що знаходились на території заводів в м. Маріуполі, а також надали заочні акти фіксації подій, їх причин та наслідків, в результаті яких повністю знищені виробничі потужності.
Отримані від контрагентів позивача докази та інформація в сукупності з наявними доказами позивача стали підставою для висновків Інвентаризаційної комісії про списання основних засобів (протокол №1 засідання постійно діючої інвентаризаційної комісії від 23.12.2022):
«На підставі отриманих заочних актів фіксації подій від ПРАТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА" та ПРАТ "МК "АЗОВСТАЛЬ" та актів фіксації пошкоджень, складених ТОВ "ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ, їх причин та наслідків, в результаті яких підприємство зазнало економічних втрат (додаються), Комісія прийняла рішення списати об`єкти згідно таблиці 2, які находяться на тимчасово окупованій території в м. Маріуполь, як ті, що перестали відповідати критеріям визнання активів та втратили свої експлуатаційні характеристики».
Відповідні висновки щодо знищення майна Товариства підтверджуються загальновідомими обставинами (факт збройної агресії рф відносно України, факт воєнного стану на території України). 
Фактичний огляд комісією на місцях події не здійснювався на підставі бойових дій на територіях розташування товарно-матеріальних цінностей Товариства.
На виконання рішення Інвентаризаційної комісії, 28.12.2022 позивач списав спірні основні засоби на загальну суму залишкової вартості 141 613 578,99 грн (без ПДВ), що підтверджено відповідними актами на списання необоротних активів за формою О3-3, які долучено позивачем до матеріалів справи.
У актах списання (фіксації пошкодженого майна, дефектний акт) необоротних активів ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» причина списання: військова агресія, що підтверджується листом Торгівельно-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1
За доводами апелянта, лист від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 є загальним, окремо Торгівельно-промислова палата України не видавала ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» сертифікат про настання форс-мажорних обставин з приводу втрати обладнання за договорам енергосервісу.
У частині таких доводів судова колегія враховує, що листом від 05.05.2022 №3781/7/99-00-04-01-03-07 ДПС України з метою правомірного формування витрат для цілей оподаткування, які пов`язані із псуванням або знищенням майна платника податків у зв`язку із форс-мажорними обставинами, вказала наступне.
Особливості вимог для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачено у статті 44 ПК України (далі - Кодекс). Так, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. При цьому платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених зазначеними документами.
Відповідно до пункту 6 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" (далі - П(С)БО 16) витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. 
Водночас нестачі та втрати від псування цінностей включаються до інших операційних витрат (пункт 20 П(С) БО 16).
3 метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності на підприємстві проводиться інвентаризація. Організація, основні правила та порядок документального оформлення інвентаризації активів та зобов`язань, що перебувають на балансі суб`єкта господарювання, визначено у Положенні про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за №1365/26142 (далі - Положення).
Пунктом 7 Положення передбачено випадки обов`язкової інвентаризації, яка проводиться в обсязі, визначеному керівником підприємства, зокрема у разі техногенних аварій, пожежі чи стихійного лиха (на день після закінчення явищ) або у разі встановлення фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів).
При цьому згідно з пунктом 8 Положення підприємства, що знаходяться на тимчасово окупованій території та/або на території проведення антитерористичної операції (або їх структурні підрозділи (відокремлене майно) перебувають на зазначених територіях), проводять інвентаризацію у випадках, обов`язкових для її проведення, тоді, коли стане можливим забезпечити безпечний та безперешкодний доступ уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов`язання та власний капітал цих підприємств.
Зазначені підприємства зобов`язані провести інвентаризацію станом на 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду.
Інвентаризація об`єктів державної власності проводиться відповідно до Методики проведення інвентаризації об`єктів державної власності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2005 року № 1121.
Законом України від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР "Про торгово-промислові палати в Україні" (далі - Закон №671/97-ВР) визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.
Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", та підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб за договором, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких(-ого) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких(-ого) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Згідно з пунктом 1 статті 141 Закону № 671/97-ВР, Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.
Зважаючи на зазначене, врахування у складі витрат платника податку втрат від псування або знищення його майна внаслідок настання форс-мажорних обставин повинно здійснюватися на підставі відповідних первинних документів, за умови проведення обов`язкової інвентаризації відповідно до наявних підстав для такої інвентаризації та за наявності сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).
Підпунктом 69.28 пункту 69 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу врегульовано питання підтвердження операцій платника первинними документами на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.
Таким чином, ДПС України у листі зазначив, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 є підтвердженням настання форс-мажорних обставин.
Аналогічні положення викладено у роз`ясненні ДПС України з категорії 101.15 розділу "Запитання відповіді з Бази знань" ЗІР (zir.tax.gov.ua) про те, що листом ТПП України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1 підтверджено, що введення військового стану в Україні з 24.02.2022 до його офіційного закінчення є обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами). 
Відповідно до п. 321 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу тимчасово, протягом дії воєнного, надзвичайного стану, не вважаються використаними платником податку в не оподаткованих ПДВ операціях або в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, товари, придбані в оподатковуваних ПДВ операціях, знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили в період дії воєнного, надзвичайного стану. До наведених у п. 321 підрозділу 2 розд. XX "Перехідні положення" Кодексу операцій норми п. 198.5 ст. 198 розд. V ПК України не застосовуються.
Таким чином, наведена норма не вимагає додаткового отримання індивідуального сертифікату ТПП України.
Також апелянт зазначає про те, що ТОВ «ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» самостійно здійснено знецінення основних засобів, тому повинно нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ.
Судова колегія враховує, що Міністерством фінансів України листом №41010-06-62/23254 від 10.10.2022 «Про розгляд запиту», на запит Державної податкової служби надано роз`яснення щодо питань, пов`язаних із порядком списання знищеного або зіпсованого майна у зв`язку із російською збройною агресією проти України, та вказано наступне.
Для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.
Згідно із Порядком подання фінансової звітності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 № 419 (далі - Порядок № 419), та Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879 (далі - Положення №879), проведення інвентаризації обов`язкове у разі, зокрема, встановлення фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів); техногенних аварій, пожежі чи стихійного лиха (на день після закінчення явищ) в обсязі, визначеному керівником підприємства.
Підприємства, які з дати початку тимчасової окупації мали місцезнаходження на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, території проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, та підприємства, які мали (мають) місцезнаходження в районах проведення воєнних (бойових) дій у період дії воєнного стану, або підприємства, структурні підрозділи (відокремлене майно) яких розташовані на (в) таких територіях (районах), проводять інвентаризацію у разі можливості безпечного та безперешкодного доступу уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов`язання та власний капітал підприємств.
У річній фінансовій звітності інформація про активи, до яких неможливо забезпечити безпечний та безперешкодний доступ, та зобов`язання і власний капітал, які не можуть бути документально підтверджені у зв`язку з відсутністю доступу до відповідних первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, відображається за даними бухгалтерського обліку.
Підприємства, зазначені в абзаці десятому пункту 12 Порядку № 419, зобов`язані провести інвентаризацію станом на перше число місяця, що настає за місяцем, в якому з`явилася можливість доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації у бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду.
Керівники підприємств, зазначених в абзаці десятому пункту 12 Порядку № 419, у разі встановлення фактів викрадення (розкрадання), нестачі, знищення (псування) майна можуть прийняти рішення про проведення інвентаризації такого окремо визначеного майна на день встановлення таких фактів.
Райони проведення воєнних (бойових) дій у період дії воєнного стану визначаються відповідно до законодавства.
Відповідно до Положення № 879 під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.
Для фіксування наявності, стану та оцінки активів підприємства та тих активів, які належать іншим підприємствам і обліковуються поза балансом, застосовуються інвентаризаційні описи, які оформлюються відповідно до вимог, установлених Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за № 168/704 (із змінами), для первинних документів з урахуванням обов`язкових реквізитів та вимог, передбачених Положенням №879.
Згідно з Положенням № 879 виявлені при інвентаризації розбіжності між фактичною наявністю активів і зобов`язань і даними бухгалтерського обліку регулюються підприємствами в такому порядку, зокрема:
нестача запасів у межах установлених норм природного убутку, виявлена під час інвентаризації, списується за розпорядженням керівника підприємства на витрати;
нестача цінностей понад норми природного убутку, а також втрати від псування цінностей списуються з балансу та відносяться на рахунок винних осіб у розмірі, визначеному відповідно до законодавства, у разі якщо винні особи не встановлені, вони зараховуються на позабалансовий рахунок до моменту встановлення винних осіб або закриття справи згідно із законодавством.
Розмір збитків від розкрадання, нестач, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається відповідно до законодавства.
Порядок визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії російської федерації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №326.
Порядок виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії російської федерації, пов`язаних із пошкодженням будівель та споруд, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2022 №473. Цей Порядок застосовується для фіксації пошкоджень, зумовлених збройною агресією російської федерації, будівель та споруд приватної та комунальної форми власності, а також може застосовуватися для фіксації пошкоджень будівель і споруд державної форми власності.
Таким чином, необоротні активи та запаси, які відображалися в бухгалтерському обліку до введення воєнного стану та які на дату складання фінансової звітності фактично перебувають на тимчасово окупованій території або в районах проведення воєнних (бойових) дій, продовжують обліковуватись у складі активів підприємства.
Одночасно підприємство має оцінити негативний вплив змін в економічному і правовому середовищі та визнати суми втрат від зменшення корисності необоротних активів до моменту настання умов доступу до таких активів, проведення інвентаризації та прийняття відповідно рішення щодо їх списання або відновлення корисності.
При цьому підприємства, які перебувають в районах проведення воєнних (бойових) дій та застосовують для ведення бухгалтерського обліку національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, виявлені в результаті інвентаризації нестачі, втрати або знищення необоротних активів та запасів на підставі належним чином оформлених документів відображають у складі витрат підприємства. Інформація про відсутність доступу до активів та первинних документів підприємства зазначається у примітках до фінансової звітності.
У межах спірних правовідносин факт знищення основних засобів та необоротних активів підтверджується сукупністю доказів, а саме: інтернет-джерела, з яких стало відомо про пошкодження; витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження №22022050000001647 від 28.06.2022, в якому зазначено про критичне пошкодження та знищення майна підприємства з боку російських окупаційних військ під час ракетно-бомбових ударів та обстрілів м. Маріуполь; актів фіксації пошкоджень, складених ТОВ "ЯСНО ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ"; рішень інвентаризаційної комісії; актів списання; лист Торгівельно-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1.
Згідно з пунктом 189.9. статті 189 ПК України у разі якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.
Норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.
Пункт 321 підрозділу 2 розділу XX ПК України визначає, що тимчасово, протягом дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, не вважаються використаними платником податку в неоподатковуваних податком на додану вартість операціях або операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, товари - придбані в оподатковуваних податком на додану вартість операціях, знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного, надзвичайного стану.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України та ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні").
Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.
Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.
На підставі аналізу фактичних обставин справи у сукупності з нормативним регулюванням судова колегія погоджує висновки суду першої інстанції про те, що обстріли, які спричинили пошкодження та знищення основних засобів потрапляють під ознаку обставин непереборної сили.
Враховуючи висновки Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2024 року у справі № 320/5867/23, апеляційний суд також зауважує, що відповідач не надав суду пояснень, з яких саме підстав він вважає, що у спірних правовідносинах факти встановлені інвентаризацією є обов`язковими та необхідними для проведення перевірки.
Так, відповідно до пункту 8 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879, згідно якого підприємства, які з дати початку тимчасової окупації мали місцезнаходження на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, території проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та підприємства, які мали (мають) місцезнаходження в районах проведення воєнних (бойових) дій у період дії воєнного стану, або підприємства, структурні підрозділи (відокремлене майно) яких розташовані на (в) таких територіях (районах), проводять інвентаризацію у разі можливості безпечного та безперешкодного доступу уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов`язання та власний капітал підприємств.
Так, відповідно до пункту 7 вказаного Положення проведення інвентаризації є обов`язковим: перед складанням річної фінансової звітності в обсязі, визначеному пунктом 6 цього розділу, з урахуванням особливостей проведення інвентаризації і в строки, визначені пунктом 10 цього розділу; у разі передачі майна державного підприємства або бюджетної установи в оренду, приватизації майна державного підприємства, перетворення державного підприємства, передачі державного підприємства (його структурних підрозділів) або бюджетної установи до сфери управління іншого органу управління (на дату передачі), крім передачі в межах одного органу управління, в інших випадках, визначених законодавством; у разі зміни матеріально відповідальних осіб, а також у разі зміни керівника колективу (бригадира), вибуття з колективу (бригади) більше половини його членів або на вимогу хоча б одного члена колективу (бригади) при колективній (бригадній) матеріальній відповідальності (на день приймання-передачі справ) в обсязі активів, які знаходяться на відповідальному зберіганні; у разі встановлення фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів) в обсязі, визначеному керівником підприємства; за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа; у разі техногенних аварій, пожежі чи стихійного лиха (на день після закінчення явищ) в обсязі, визначеному керівником підприємства; у разі припинення підприємства в обсязі, визначеному пунктом 6 цього розділу; у разі переходу на складання фінансової звітності за міжнародними стандартами (на дату такого переходу); в інших випадках, передбачених законодавством.
Обставин, що зумовлюють обов`язкове проведення позивачем інвентаризації не наведено та апелянт під час апеляційного розгляду справи про них жодним чином не зазначає.
Таким чином, проведення інвентаризації є правом суб`єкта господарювання відповідно до пункту 8 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затверджене наказом Мінфіну від 02 вересня 2014 року №879 та проводиться ним у разі можливості безпечного та безперешкодного доступу уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов`язання та власний капітал підприємств.
В частині зауважень апелянта про те, що позивачем не відображено у примітках до фінансової звітності інформацію про відсутність доступу до активів, судова колегія враховує, що окупація та бомбардування міста Маріуполь внаслідок повномасштабного вторгнення військ російської федерації є загальновідомим фактом.
Судова колегія відхиляє висновки відповідача про те, що спірні основні засоби та залишки товарно-матеріальних цінностей не використовуються позивачем в господарській діяльності, оскільки податковим органом не вжито жодних заходів та не надано жодних доказів, які б підтверджували, що частина майна використовувалася у господарській діяльності позивача після його знищення. Поряд з цим, відсутність об`єктивної можливості провести інвентаризацію не свідчить про використання майна не у господарській діяльності.
Таким чином, висновки контролюючого органу про необхідність донарахування сум грошового зобов`язання з ПДВ шляхом складання податкових накладних та відправлення їх на реєстрацію в ЄРПН є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
За наведених обставин справи та їх правового регулювання суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у місті Києві безпідставними.
Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т АН О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови виготовлено 14 січня 2026 року

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан