ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

23 січня 2026 року	Справа №160/32343/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
визнати протиправними дії командування військової частини НОМЕР_1 , якими солдата ОСОБА_2 огульно звинувачено у скоєнні військового кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 КК України;
визнати протиправним застосування командуванням військової частини НОМЕР_1 формулювань, якими смерть солдата ОСОБА_2 не пов`язана із проходженням військової служби;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлення про загибель/смерть військовослужбовця - солдата ОСОБА_2 , із формулюваннями, які відповідають положенням чинного в Україні законодавства та реальним обставинам справи;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести військово-лікарську експертизу щодо солдата ОСОБА_2 задля встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу за мобілізацією в військовій частині НОМЕР_1 та мав військове звання «солдат».
Згідно Довідки про обставини травми (поранення, контузії) від 08.04.2023 року №3341, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 отримав поранення 15 березня 2023 року в ході бойових дій поблизу населеного пункту Авдіївка Донецької області під час несення військової служби по захисту Батьківщини.
Після прибуття солдата ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) йому зателефонували з військової частини НОМЕР_1 і повідомили, що його виключено зі списків особового складу частини та переведено до ІНФОРМАЦІЯ_3 і запропонували припинити проходження медичного огляду Військово-лікарською комісією.
Після чого, командування військової частини НОМЕР_1 надіслало сервісом поштового зв`язку Новою поштою на адресу солдата ОСОБА_2 наступні документи:
- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №199 датований 18.07.2023 року про виключення його зі списків особового складу частини у зв`язку із переведенням;
- припис зареєстрований 18.07.2023 року за вих. №2708 зі строком прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 в строк до 21.07.2023 року;
- атестат військовослужбовця на продовольство №4 книжка № НОМЕР_3 серія АВГ виписаний 17 липня 2023 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №199 від 18.07.2023 року;
- атестат №1206 військовослужбовця (служба РАО) від 19.07.2023 року;
- атестат №40 (речове майно) книжка №2338 серія АА виписаний 20.07.2023 року, Грошовий атестат за вих. №3835 зареєстрований та підписаний 21.07.2023 року.
25 липня 2023 року Довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 зареєстрованої 25.07.2023 року за вих..№8915 солдату ОСОБА_2 було поставлено діагноз «Мієлодиспластичний синдром, рефракторна анемія з надлишками бластів, тип 1» та направлено на лікування до міста Києва із прогнозом про направлення на лікування за кордон.
21 травня 2025 року солдат ОСОБА_2 під час лікування в місті Осло, Королівство Норвегія, помер від Гострої мієлоїдної лейкемії, яку переріс діагностований в Україні Мієлодиспластичний синдром.
11 червня 2025 року мати солдата ОСОБА_2 - ОСОБА_1 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_4 сповіщення сім`ї №ГПП/5717 від 10.06.2025 року, в якому повідомлено, що під час перебування в статусі СЗЧ, смерть сина не пов`язана із проходженням військової служби.
ОСОБА_1 вважає протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо звинувачення, якими солдата ОСОБА_2 звинувачено в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого статтею 407 Кримінального кодексу України, та щодо повідомлення про загибель/смерть військовослужбовця - солдата ОСОБА_2 з формулюваннями, що смерть не пов`язана із проходженням військової служби, у зв`язку з чим представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2025 року для розгляду адміністративної справи №160/32343/25 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
17.11.2025 року на адресу відповідача направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
18.11.2025 року відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
12.12.2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву вх.№66691/25, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести військово-лікарську експертизу солдата ОСОБА_2 задля встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України.
Відповідно до пункту 2 наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за №1109/15800, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії) приймають постанови.
Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії покладається на органи ВЛК.
Згідно Довідки про обставини травми (поранення, контузії) від 08.04.2023 року №3341, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 отримав поранення 15 березня 2023 року в ході бойових дій поблизу населеного пункту Авдіївка Донецької області під час несення військової служби по захисту Батьківщини.
25 липня 2023 року Довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованої 25.07.2023 року за вих..№8915, солдату ОСОБА_2 було поставлено діагноз «Мієлодиспластичний синдром, рефракторна анемія з надлишками бластів, тип 1» та направлено на лікування до міста Києва із прогнозом про направлення на лікування за кордон.
Представник відповідач зазначив, що зобов`язання відповідача провести військово-лікарську експертизу щодо солдата ОСОБА_2 задля встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України, не віднесено до повноважень військової частини НОМЕР_1 .
Щодо службового розслідування, представник відповідача зазначив наступне.
Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.
Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.
У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.
Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України (пункт 3 розділу IV Порядку № 608).
Оформлення результатів службового розслідування викладено у розділі V Порядку №608.
Відповідно пунктів 1-6 Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частину.
У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.
В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.
Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Пунктом 1 розділу VI Порядку №608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.
Відповідно до вимог пункту 2 розділу VI Порядку №608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця в частині, що стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.
У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Згідно з вимогами пункту 3 розділу VI Порядку № 608 якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2023 року №199 вважати такими, що виключені зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 :
солдат ОСОБА_3 , номер обслуги 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , призначений наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) №207-РС від 11.07.2023 року на посаду ІНФОРМАЦІЯ_6 , ВОС-100915А і вважати таким, що справи та посаду здав і вибув для подальшого проходження військової служби на підставі наказу вищого командування, а саме: Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
Відповідно до повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковника ОСОБА_4 від 04.06.2025 року №664 стало відомо, що солдат ОСОБА_2 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_8 відповідно до наказу по стройовій частині №199 від 18.07.2023 року.
З матеріалів службового розслідування встановлено, що ТВО командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 було подано рапорт №855/38306-в від 25.08.2025 року щодо призначення службового розслідування за фактом неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_7 (для подальшого проходження служби) солдатом ОСОБА_2 .
Матеріалами службового розслідування встановлено, що факт не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_8 знайшов своє підтвердження, тобто солдат ОСОБА_2 свідомо допустив їх порушення та вчинив такі дії, не отримавши дозволу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , так як відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.07.2023 року №199 був виключений з військової частини НОМЕР_1 і не підпорядковувався її командиру.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
05.01.2026 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив вх.№380/26, в якій представник позивача не погоджується з доводами відповідача, вважає їх необґрунтованими та помилковими, враховуючи наступне.
Матеріали службового розслідування надіслані відповідачем містять звинувачення солдата ОСОБА_2 в умисному скоєнні протиправного діяння, яке містить ознаки злочину передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України - самовільного залишення військової частини або місця служби вчинені в умовах воєнного стану.
У матеріалах службового розслідування жодного разу та в жодному документі не міститься інформації про отримання 15 березня 2023 року солдатом ОСОБА_2 поранення в ході бойових дій, крім того, не згадано про факт проходження лікування солдатом ОСОБА_2 як від отриманого поранення, так й від виявленого в ході лікування тяжкого гематологічного захворювання.
Жодного разу не згадано про надання командуванням військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_2 направлення №3433 для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією, яке було зареєстроване за вих. №4188 від 18.07.2023 р.
13.12.2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_9 та до ІНФОРМАЦІЯ_7 з адвокатським запитом, в якому просив повідомити:
1.Чи повідомляло командування військової частини НОМЕР_4 про переміщення солдата ОСОБА_6 на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_10 , ВОС-100915A на підставі наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) №207-РС від 11.07.2023 року?
2. У разі позитивної відповіді на попереднє питання, повідомити дату повідомлення та надати відповідні підтверджуючі документи.
3. Чи повідомляло командування ІНФОРМАЦІЯ_10 командуванню військової частини НОМЕР_1 про неприбуття солдата ОСОБА_6 у встановлені строки?
4. У разі позитивної відповіді на попереднє питання, повідомити дату (дати) повідомлення та надати відповідні підтверджуючі документи.
Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №8046 від 15.12.2025 року представнику позивача повідомлено, що командуванням військової частини НОМЕР_1 не повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_11 про вибуття до нового місця служби солдата ОСОБА_6 згідно наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 11.07.2023 року №207-PС.
У зв`язку з відсутністю підтверджуючої інформації про вибуття солдата ОСОБА_6 з військової частини НОМЕР_4 , в ІНФОРМАЦІЯ_11 відсутні підстави для порушення питання про несвоєчасне прибуття до нового місця служби.
З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_12 , який проходив військову службу за мобілізацією в військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №285 від 07.10.2022 року вважати такими, що зараховані до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 :
Солдата ОСОБА_6 , військовослужбовця призваного за мобілізацією, призначеного на посаду СТРІЛЕЦЬ-СНАЙПЕР 2 МОТОПІХОТНОГО ВІДДІЛЕННЯ 1 МОТОПІХОТНОГО ВЗВОДУ 3 МОТОПІХОТНОЇ РОТИ МОТОПІХОТНОГО БАТАЛЬЙОНУ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 ВОС 100672А (1817), який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_13 з 07 жовтня 2022 року зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення, вважати таким, що з 07 жовтня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків з тарифним розрядом 4 (2730 грн.), шпк «солдат».
Зарахувати на продовольче забезпечення з 08 жовтня 2022 року.
Відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, рішення Міністра оборони України від 04.03.2022 №248/1210 виплачувати:
надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років;
щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 247 % посадового окладу.
Згідно Довідки про обставини травми (поранення, контузії) №3341, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 отримав поранення 15 березня 2023 року в ході бойових дій поблизу населеного пункту Авдіївка Донецької області під час несення військової служби по захисту Батьківщини.
З 16.03.2023 по 21.03.2023 року солдат ОСОБА_2 перебував на лікуванні в КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР із діагнозом «S31.0 Відкрита рана нижньої частини спини та таза, МВТ травма, рана поперекової ділянки справа. Y36.2 Ушкодження внаслідок військових дій спричинені іншими видами вибухів та уламків». Саме під час обстеження в цьому лікувальному закладі було виявлено понижений рівень гемоглобіну - 74 г/л (при нормі в чоловіків 120 г/л).
З 21.03.2023 по 31.03.2023 року солдат ОСОБА_2 проходив лікування у КНП «Криворізька міська лікарня №11» ДОР, де йому було встановлено діагноз "МВТ 15.03.2023 року Обширна вогнепальна гранулююча рана правої поперекової ділянки з дефектом м`яких тканин. Гіпохромна залізодефіцитна анемія середньої важкості".
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.03.2023 року №81 відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення) УВІЛЬНИТИ від займаної посади та ЗАРАХУВАТИ в розпорядження командира НОМЕР_5 окремої механізованої бригади з залишенням у списках підрозділів наступних осіб рядового, сержантського та старшинського складу, з 17.03.2023:
Солдата ОСОБА_6 , стрільця-снайпера 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
З 18.05.2023 по 23.05.2023 року солдат ОСОБА_2 лікувався в КНП «Міська клінічна лікарня №6» ДМР «Цитопенічний синдром невідомого генезу».
З 23.05.2023 по 26.05.2023 року солдат ОСОБА_2 лікувався в КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР, де йому було встановлено діагноз «Панцитопенія (зниження рівня всіх формених елементів крові, тобто еритроцитів, лейкоцитів та тромбоцити). Апластична анемія важкого ступеня. Наслідки ВТ 15.03.2023 року, ЗЧМТ, струс головного мозку у вигляді цефалгічного та вестибулоатактичного синдрому. Гранулююча рана після вогнепального уламкового поранення правої поперекової ділянки».
З 26.05.2023 по 09.06.2023 року солдат ОСОБА_2 лікувався в КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» із діагнозом «Мієлодиспластичний синдром, неуточнений. Наслідки ВТ (15.03.2023 року) ЗЧМТ, струс головного мозку у вигляді цефалгічного та вестибулоатактичного синдрому. Гранулююча рана після вогнепального уламкового поранення правої поперекової ділянки (15.03.2023р.)».
12.06.2023 року в ДУ «Інститут гематології та трансфузіології НАМН України» на Довідці лікар ОСОБА_7 встановлює ОСОБА_2 діагноз "МСД, рефрактерна анемія (стан, при якому анемія не піддається звичайним методам лікування), гемолітичним синдромом. Рекомендовано госпіталізація".
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.06.2023 року №172 вважати такими, що справи та посаду прийняли та приступили до виконання обов`язків:
Солдата ОСОБА_8 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №123 РС від 15.06.2023 року на посаду НОМЕРА ОБСЛУГИ 1 МОТОПІХОТНОГО ВІДДІЛЕННЯ 1 МОТОПІХОТНОГО ВЗВОДУ 3 МОТОПІХОТНОЇ РОТИ МОТОПІХОТНОГО БАТАЛЬЙОНУ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 , ВОС 790037А (2035), вважати таким, що з 21 червня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з тарифним розрядом 5, шпк «солдат».
Відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, рішення Міністра оборони України від 04.03.2022 №248/1210, виплачувати:
надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років;
щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 523% посадового окладу.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.06.2023 року №178 внести зміни до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині):
Від 21.06.2023 року №172 в пункті 6 замінити текст:
Нижчепойменованих осіб рядового, сержантського та старшинського складу Збройних Сил України виведених в розпорядження командира НОМЕР_5 окремої механізованої бригади імені князя ОСОБА_9 , відповідно пункту 117 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», ПОВЕРНУТИ З РОЗПОРЯДЖЕННЯ та ПРИЗНАЧИТИ:
Солдата ОСОБА_6 , водія 2 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.06.2023 року №178 внести зміни до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині):
Від 21.06.2023 року №172 в пункті 6 замінити текст:
Вважати такими, що справи та посаду прийняли та приступили до виконання обов`язків:
Солдата ОСОБА_6 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №123 РС від 15.06.2023 року на посаду ВОДІЯ 2 ГРАНАТОМЕТНОГО ВІДДІЛЕННЯ ГРАНАТОМЕТНОГО ВЗВОДУ РОТИ ВОГНЕВОЇ ПІДТРИМКИ МОТОПІХОТНОГО БАТАЛЬЙОНУ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 , ВОС 790037А (2035), вважати таким, що з 21 червня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з тарифним розрядом 5, шпк «солдат».
Відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, рішення Міністра оборони України від 04.03.2022 №248/1210, виплачувати:
надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років;
щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 523% посадового окладу.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2023 року №199 нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що вибули із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Збройних Сил російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні " ІНФОРМАЦІЯ_14 ", а саме:
Вважати такими, що виключені зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 :
Солдат ОСОБА_3 , номер обслуги 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , призначений наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) №207-РС від 11.07.2023 року на посаду ІНФОРМАЦІЯ_6 , ВОС-100915А і вважати таким, що справи та посаду здав і вибув для подальшого проходження військової служби.
З 18 липня 2023 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. З продовольчого забезпечення виключити з 19 липня 2023 року.
Вислуга у Збройних Силах України станом на 18.07.2023 року становить: 00 років 08 місяців 24 дні.
Відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, рішення Міністра оборони України від 04.03.2022 №248/1210 виплатити:
щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби за період по 18 липня 2023 року у розмірі 556% від посадового окладу;
надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період по 18 липня 2023 року.
Грошова допомога для оздоровлення за 2023 рік, відповідно до пункту 2 розділу ХХІІІ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 не виплачена.
Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі окладу за званням за 2023 рік не виплачена.
Відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року премію за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не виплачувати, (не перебував в районах забезпечення вищезазначених заходів в липні 2023 року).
Щорічна основна відпустка за 2022 рік не використана.
Щорічна основна відпустка за 2023 рік використана у кількості 07 діб.
Перевізні документи на проїзд військовослужбовця, членів його сім`ї та перевезення домашніх речей не видавались.
Постійним або службовим житлом не забезпечувався.
Судом встановлено, що після прибуття солдата ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) йому повідомили, що його виключено зі списків особового складу частини та переведено до ІНФОРМАЦІЯ_3 і запропонували припинити проходження медичного огляду Військово-лікарською комісією.
Після чого, командування військової частини НОМЕР_1 надіслало сервісом поштового зв`язку "Нова пошта" на адресу солдата ОСОБА_2 наступні документи:
- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №199 датований 18.07.2023 року про виключення його зі списків особового складу частини у зв`язку із переведенням;
- припис зареєстрований 18.07.2023 року за вих. №2708 зі строком прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 в строк до 21.07.2023 року;
- атестат військовослужбовця на продовольство №4 книжка № НОМЕР_3 серія АВГ виписаний 17 липня 2023 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №199 від 18.07.2023 року;
- атестат №1206 військовослужбовця (служба РАО) від 19.07.2023 року;
- атестат №40 (речове майно) книжка №2338 серія АА виписаний 20.07.2023 року, Грошовий атестат за вих. №3835 зареєстрований та підписаний 21.07.2023 року.
25.07.2023 року довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованою 25.07.2023 року за вих..№8915, солдату ОСОБА_2 було поставлено діагноз «Мієлодиспластичний синдром, рефракторна анемія з надлишками бластів, тип 1». Після цього його було скеровано на лікування до міста Києва із прогнозом про направлення на лікування за кордон.
З 03.08.2023 по 13.08.2023 року солдат ОСОБА_2 перебував на лікуванні в ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини Національної академії наук України» із діагнозом «Мієлодиспластичний синдром, рефракторна анемія з надлишками бластів (MDS-тип 1 за класиф), високий ризик (30.06.23). Стан після 1 курс азацитидину. Трьохросткова цитопенія. Гіпербіллірубінія. D46.9».
21.05.2025 року солдат ОСОБА_2 під час лікування в місті Осло, Королівство Норвегія, помер від Гострої мієлоїдної лейкемії, яку переріс діагностований в Україні Мієлодиспластичний синдром.
Відповідно до повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковника ОСОБА_4 від 04.06.2025 року №664 стало відомо, що солдат ОСОБА_2 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_8 відповідно до наказу відповідача по стройовій частині №199 від 18.07.2023 року.
11.06.2025 року мати солдата ОСОБА_2 - ОСОБА_1 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_4 сповіщення сім`ї №ГПП/5717 від 10.06.2025 року, в якому повідомлено, що під час перебування в статусі СЗЧ, смерть сина не пов`язана із проходженням військової служби.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.07.2025 року №195 внести зміни до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині):
Від 18.07.2023 наказ №199 у пункті 2.14 скасувати текст як нереалізований:
2. Вважати такими, що виключені зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 :
2.14. солдат ОСОБА_3 , номер обслуги 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , призначений наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) №207-РС від 11.07.2023 року на посаду ІНФОРМАЦІЯ_6 , ВОС-100915А і вважати таким, що справи та посаду здав і вибув для подальшого проходження військової служби.
З 18 липня 2023 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. З продовольчого забезпечення виключити з 19 липня 2023 року.
Вислуга у Збройних Силах України станом на 18.07.2023 року становить: 00 років 08 місяців 24 дні.
Відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, рішення Міністра оборони України від 04.03.2022 №248/1210 виплатити:
щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби за період по 18 липня 2023 року у розмірі 556% від посадового окладу;
надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період по 18 липня 2023 року.
Грошова допомога для оздоровлення за 2023 рік, відповідно до пункту 2 розділу ХХІІІ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, не виплачена.
Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі окладу за званням за 2023 рік не виплачена.
Відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року премію за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не виплачувати, (не перебував в районах забезпечення вищезазначених заходів в липні 2023 року).
Щорічна основна відпустка за 2022 рік не використана.
Щорічна основна відпустка за 2023 рік використана у кількості 07 діб.
Перевізні документи на проїзд військовослужбовця, членів його сім`ї та перевезення домашніх речей не видавались.
Постійним або службовим житлом не забезпечувався.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.07.2025 року №195 нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що вибули із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії збройних сил російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні " ІНФОРМАЦІЯ_15 ", а саме:
Нижчепойменованих військовослужбовців зняти з усіх видів забезпечення в зв`язку з самовільним залишенням частини:
солдат ОСОБА_3 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .
Знятий з грошового забезпечення з 18 липня 2023 року.
Зняти з продовольчого забезпечення з 19 липня 2023 року.
Підстава: повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковника ОСОБА_10 №664 від 04.06.2025 (СЄДО №2324/126 від 04.06.2025).
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2023 року №199 вважати такими, що виключені зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 :
солдат ОСОБА_3 , номер обслуги 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , призначений наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) №207-РС від 11.07.2023 року на посаду ІНФОРМАЦІЯ_6 , ВОС-100915А і вважати таким, що справи та посаду здав і вибув для подальшого проходження військової служби на підставі наказу вищого командування, а саме: Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
З матеріалів службового розслідування встановлено, що ТВО командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 було подано рапорт №855/38306-в від 25.08.2025 року щодо призначення службового розслідування за фактом неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_7 (для подальшого проходження служби) солдатом ОСОБА_2 .
З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_9 та до ІНФОРМАЦІЯ_7 з адвокатським запитом, в якому просив повідомити:
1.Чи повідомляло командування військової частини НОМЕР_4 про переміщення солдата ОСОБА_6 на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_10 , ВОС-100915A на підставі наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) №207-РС від 11.07.2023 року?
2. У разі позитивної відповіді на попереднє питання, повідомити дату повідомлення та надати відповідні підтверджуючі документи.
3. Чи повідомляло командування ІНФОРМАЦІЯ_10 командуванню військової частини НОМЕР_1 про неприбуття солдата ОСОБА_6 у встановлені строки?
4. У разі позитивної відповіді на попереднє питання, повідомити дату (дати) повідомлення та надати відповідні підтверджуючі документи.
Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №8046 від 15.12.2025 року представнику позивача повідомлено, що командуванням військової частини НОМЕР_1 не повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_11 про вибуття до нового місця служби солдата ОСОБА_6 згідно наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 11.07.2023 року №207-PС.
У зв`язку з відсутністю підтверджуючої інформації про вибуття солдата ОСОБА_6 з військової частини НОМЕР_4 , в ІНФОРМАЦІЯ_11 відсутні підстави для порушення питання про несвоєчасне прибуття до нового місця служби.
ОСОБА_1 вважає протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо звинувачення, якими солдата ОСОБА_2 звинувачено в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого статтею 407 Кримінального кодексу України та щодо повідомлення про загибель/смерть військовослужбовця - солдата ОСОБА_2 з формулюваннями, що смерть не пов`язана із проходженням військової служби, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій командування військової частини НОМЕР_1 , якими солдата ОСОБА_2 огульно звинувачено у скоєнні військового кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 КК України, суд виходить з наступного.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України від 24 березня 1999 року №551-XIV, яким затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України.
У відповідності до положень статей 1,2 Закону № 551-ХІУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Згідно з статтею 3 Закону № 551-ХIV військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.
При цьому, в розрізі положень статті 4 Закону № 551-ХІУ військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:
додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
У силу вимог пунктів 83-86 Закону №551-XIV на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
У той же час, підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371.
Згідно із пунктом 7 Порядку №608 службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".
Пунктом 3 розділу II Порядку №608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Згідно із пунктом 1 розділу III Порядку №608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування.
Відповідно до пункту 3 розділу III Порядку №608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).
Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
Згідно із пунктами 1-6 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили.
У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.
Після підписання, акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Відповідно до пунктів 1-2 розділу VI Порядку №608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).
У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Акт службового розслідування разом з усіма матеріалами оформлюється окремою справою або долучається до документів відповідної номенклатурної справи.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини (начальник) письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.
Необхідно також враховувати, що відповідно до пункту 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.18 № 260, грошове забезпечення не виплачується, у тому числі, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.
Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Згідно із підпунктом 1 пункту 5 розділу XVI Порядку від 07.06.2018 року №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються, зокрема, за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.07.2025 року №195 внесено зміни до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині):
Від 18.07.2023 наказ №199 у пункті 2.14 скасувати текст як нереалізований:
2. Вважати такими, що виключені зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 :
2.14. солдат ОСОБА_3 , номер обслуги 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , призначений наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) №207-РС від 11.07.2023 року на посаду ІНФОРМАЦІЯ_6 , ВОС-100915А і вважати таким, що справи та посаду здав і вибув для подальшого проходження військової служби.
З 18 липня 2023 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. З продовольчого забезпечення виключити з 19 липня 2023 року.
Вислуга у Збройних Силах України станом на 18.07.2023 року становить: 00 років 08 місяців 24 дні.
Відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, рішення Міністра оборони України від 04.03.2022 №248/1210 виплатити:
щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби за період по 18 липня 2023 року у розмірі 556% від посадового окладу;
надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період по 18 липня 2023 року.
Грошова допомога для оздоровлення за 2023 рік, відповідно до пункту 2 розділу ХХІІІ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 не виплачена.
Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі окладу за званням за 2023 рік не виплачена.
Відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року премію за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не виплачувати, (не перебував в районах забезпечення вищезазначених заходів в липні 2023 року).
Щорічна основна відпустка за 2022 рік не використана.
Щорічна основна відпустка за 2023 рік використана у кількості 07 діб.
Перевізні документи на проїзд військовослужбовця, членів його сім`ї та перевезення домашніх речей не видавались.
Постійним або службовим житлом не забезпечувався.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.07.2025 року №195 нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що вибули із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії збройних сил російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні " ІНФОРМАЦІЯ_15 ", а саме:
Нижчепойменованих військовослужбовців зняти з усіх видів забезпечення в зв`язку з самовільним залишенням частини:
солдат ОСОБА_3 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .
Знятий з грошового забезпечення з 18 липня 2023 року.
Зняти з продовольчого забезпечення з 19 липня 2023 року.
Підстава: повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковника ОСОБА_10 №664 від 04.06.2025 (СЄДО №2324/126 від 04.06.2025).
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2023 року №199 вважати такими, що виключені зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 :
солдат ОСОБА_3 , номер обслуги 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , призначений наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) №207-РС від 11.07.2023 року на посаду ІНФОРМАЦІЯ_6 , ВОС-100915А і вважати таким, що справи та посаду здав і вибув для подальшого проходження військової служби на підставі наказу вищого командування, а саме: Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
З матеріалів службового розслідування встановлено, що ТВО командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 було подано рапорт №855/38306-в від 25.08.2025 року щодо призначення службового розслідування за фактом неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_7 (для подальшого проходження служби) солдатом ОСОБА_2 .
Листом заступника начальника слідчого управління ГУНП Національної поліції в Дніпропетровській області №284531-2025 від 30.09.2025 року представнику позивача повідомлено, що станом на 30.09.2025 року відомостей щодо зареєстрованих кримінальних проваджень підрозділами ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не встановлено.
Листом прокурора Офісу Генерального прокурора №11/3/2-р від 01.10.2025 року представнику позивача повідомлено, що за результатами опрацювання масиву даних ЄРД, кримінальних проваджень, в яких містяться дані щодо повідомлення про підозру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не встановлено.
З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_9 та до ІНФОРМАЦІЯ_7 з адвокатським запитом, в якому просив повідомити:
1.Чи повідомляло командування військової частини НОМЕР_4 про переміщення солдата ОСОБА_6 на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_10 , ВОС-100915A на підставі наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) №207-РС від 11.07.2023 року?
2. У разі позитивної відповіді на попереднє питання, повідомити дату повідомлення та надати відповідні підтверджуючі документи.
3. Чи повідомляло командування ІНФОРМАЦІЯ_10 командуванню військової частини НОМЕР_1 про неприбуття солдата ОСОБА_6 у встановлені строки?
4. У разі позитивної відповіді на попереднє питання, повідомити дату (дати) повідомлення та надати відповідні підтверджуючі документи.
Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №8046 від 15.12.2025 року представнику позивача повідомлено, що командуванням військової частини НОМЕР_1 не повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_11 про вибуття до нового місця служби солдата ОСОБА_6 згідно наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 11.07.2023 року №207-PС.
Враховуючи обставини справи та вищевказані документи, суд не вбачає достатніх доказів, які б підтверджували самовільне залишення ОСОБА_2 військової частини. При цьому суд також враховує, що останній довготривалий час (до смерті) знаходився на лікуванні в медичних закладах України та за кордоном.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що належним способом захисту у даному випадку є необхідність визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо визнання солдата - ОСОБА_2 таким, що самовільно залишив частину.
Щодо інших позовних вимог, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що згідно Довідки про обставини травми (поранення, контузії) №3341, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 отримав поранення 15 березня 2023 року в ході бойових дій поблизу населеного пункту Авдіївка Донецької області під час несення військової служби по захисту Батьківщини.
З 16.03.2023 по 21.03.2023 року солдат ОСОБА_2 перебував на лікуванні в КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР із діагнозом «S31.0 Відкрита рана нижньої частини спини та таза, МВТ травма, рана поперекової ділянки справа. Y36.2 Ушкодження внаслідок військових дій спричинені іншими видами вибухів та уламків». Саме під час обстеження в цьому лікувальному закладі було виявлено понижений рівень гемоглобіну - 74 г/л (при нормі в чоловіків 120 г/л).
З 21.03.2023 по 31.03.2023 року солдат ОСОБА_2 проходив лікування у КНП «Криворізька міська лікарня №11» ДОР, де йому було встановлено діагноз "МВТ 15.03.2023 року Обширна вогнепальна гранулююча рана правої поперекової ділянки з дефектом м`яких тканин. Гіпохромна залізодефіцитна анемія середньої важкості".
З 18.05.2023 по 23.05.2023 року солдат ОСОБА_2 лікувався в КНП «Міська клінічна лікарня №6» ДМР, де встановлено «Цитопенічний синдром невідомого генезу».
З 23.05.2023 по 26.05.2023 року солдат ОСОБА_2 лікувався в КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР, де йому було встановлено діагноз «Панцитопенія (зниження рівня всіх формених елементів крові, тобто еритроцитів, лейкоцитів та тромбоцити). Апластична анемія важкого ступеня. Наслідки ВТ 15.03.2023 року, ЗЧМТ, струс головного мозку у вигляді цефалгічного та вестибулоатактичного синдрому. Гранулююча рана після вогнепального уламкового поранення правої поперекової ділянки».
З 26.05.2023 по 09.06.2023 року солдат ОСОБА_2 лікувався в КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» із діагнозом «Мієлодиспластичний синдром, неуточнений. Наслідки ВТ (15.03.2023 року) ЗЧМТ, струс головного мозку у вигляді цефалгічного та вестибулоатактичного синдрому. Гранулююча рана після вогнепального уламкового поранення правої поперекової ділянки (15.03.2023р.)».
12.06.2023 року в ДУ «Інститут гематології та трансфузіології НАМН України» на Довідці лікар ОСОБА_7 встановлює ОСОБА_2 діагноз "МСД, рефрактерна анемія (стан, при якому анемія не піддається звичайним методам лікування), гемолітичним синдромом. Рекомендовано госпіталізація".
25.07.2023 року довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованої 25.07.2023 року за вих..№8915, солдату ОСОБА_2 було поставлено діагноз «Мієлодиспластичний синдром, рефракторна анемія з надлишками бластів, тип 1». Після цього його було скеровано на лікування до міста Києва із прогнозом про направлення на лікування за кордон.
З 03.08.2023 по 13.08.2023 року солдат ОСОБА_2 перебував на лікуванні в ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини Національної академії наук України» із діагнозом «Мієлодиспластичний синдром, рефракторна анемія з надлишками бластів (MDS-тип 1 за класиф), високий ризик (30.06.23). Стан після 1 курс азацитидину. Трьохросткова цитопенія. Гіпербіллірубінія. D46.9».
21.05.2025 року солдат ОСОБА_2 під час лікування в місті Осло, Королівство Норвегія, помер від Гострої мієлоїдної лейкемії, в яку переріс діагностований в Україні Мієлодиспластичний синдром.
Згідно абзацу 3 пункту 8 розділу І Наказу МО України №280 (в редакції, яка діяла станом на липень-серпень 2023 року) командири (керівники) органів військового управління та органу управління Держспецтрансслужби, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, у тому числі керівники служб персоналу та кадрових центрів, зобов`язані координувати взаємодію штабів і служб персоналу під час передислокації військових частин і переміщень військовослужбовців.
Згідно пункту 4 розділу І Наказу МО України №280 (в редакції, яка діяла станом на липень-серпень 2023 року) у разі направлення одного військовослужбовця до іншої військової частини штаб військової частини, з якої вибуває військовослужбовець, зобов`язаний засобами зв`язку сповістити про це командира (керівника), у розпорядження якого направляється військовослужбовець, із зазначенням строку прибуття військовослужбовця.
Контроль за прибуттям військовослужбовця покладається на командира (керівника) військової частини, до якої він направлений.
У разі неприбуття військовослужбовця командир (керівник) військової частини, до якої він направлений, невідкладно сповіщає про це підрозділ Військової служби правопорядку, у зоні відповідальності якого перебуває військова частина, штаб військової частини, яка направила військовослужбовця у відрядження, та вживає заходів щодо з`ясування причин його відсутності. Розшук військовослужбовця, направленого у відрядження і який не прибув у встановлений строк до місця призначення, покладається на командира військової частини, який відправив цього військовослужбовця.
Згідно пункту 21.2 Наказу Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Згідно пункту 21.3 Наказу Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у осіб, звільнених з військової служби визначають штатні ВЛК.
Згідно підпункту «д» пункту 21.5 Наказу Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях. 
«Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Суд враховує, що визначальним є той факт, що військовослужбовець під час або у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби захворів, внаслідок чого помер. Допомога у такому випадку призначається незалежно від того, чи була особа військовослужбовцем на час смерті. 
Факт наявності статусу військовослужбовця на час смерті має значення лише у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2018 року по справі № 761/18099/15-а (провадження № К/9901/3406/18 ).
При цьому, Верховний Суд в постанові від 06 лютого 2018 року по справі №761/18099/15-а вказав, що закон містить також і положення про наявність права на допомогу у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.
З урахуванням викладеного, враховуючи отримане ОСОБА_2 15 березня 2023 року в ході бойових дій поблизу населеного пункту Авдіївка Донецької області під час несення військової служби по захисту Батьківщини поранення, довготривалий період лікування, наявні в справі медичні документи, смерть ОСОБА_2 за кордоном під час лікування, суд вважає, що належним способом захисту у даному випадку є необхідність визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо формулювання причини смерті (захворювання) солдата ОСОБА_2 як такої, що "Ні, не пов`язана із захистом Батьківщини".
З урахуванням викладеного, як наслідок, для поновлення порушеного права, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_16 сповіщення про солдата ОСОБА_2 з формулюванням, що смерть (загибель) "Так, пов`язана із захистом Батьківщини".
Враховуючи задоволення позову також в цій частині, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог щодо проведення військово-лікарської експертизи.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
З урахуванням звільнення від сплати судового збору, розподіл судових витрат судом не здійснюється. 
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо визнання солдата - ОСОБА_2 таким, що самовільно залишив частину.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо формулюванням причини смерті (загибелі) солдата ОСОБА_2 як такої, що "Ні, не пов`язана із захистом Батьківщини".
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_16 сповіщення, що смерть (загибель) солдата ОСОБА_2 "Так, пов`язана із захистом Батьківщини".
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник