ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2025 року м.Дніпро Справа № 904/4054/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) 
суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання: Абадей М.О.
представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2025 року у справі № 904/4054/25 (суддя Камша Н.М.)
за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2025 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, яка обґрунтована наявністю у боржника заборгованості перед низкою кредиторів.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2025 року у цій справі заяву ОСОБА_1 - залишено без розгляду.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що:
- за відсутності боржника на території України керуючий реструктуризацією фактично не може провести повноцінну перевірку достовірності декларації боржника та інвентаризацію його майна;
- до заяви боржника не додано доказів про те, яким саме рухомим та нерухомим майном володіє боржник за межами України; які доходи отримує він та його дружина; яку суму коштів має на рахунках в банківських установах Сполучених Штатів Америки.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
Просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що:
- залишення заяви про неплатоспроможність боржника фізичної особи без розгляду з підстав незабезпечення явки у судове засідання, ненадання витребуваних судом документів не відповідає приписам КузПБ;
- КУзПБ не містить такої підстави для залишення без розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, як неявка заявника у судове засідання.
Скаржник вважає нерелевантними висновки Верховного Суду щодо визначення умов для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання, викладених у постановах від 18.11.2022 року у справі №905/458/21, від 05.06.2020 року у справі №910/16978/19, оскільки такі висновки стосувалися залишення саме позову без розгляду, а не заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2025 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 15.12.2025 року на 09:15 год.
Скаржник свою участь у судовому засіданні не забезпечив, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).
У судовому засіданні 15.12.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як зазначено вище, 24.07.2025 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.
До заяви додано:
- копію трудової книжки (для долучення до матеріалів справи);
- оригінали паспорту, ідентифікаційного коду, трудової книжки.
30.07.2025 року господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу, якою прийнято заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність для розгляду у підготовчому засіданні на 12.08.2025 на 11:40 год.; зобов`язано боржника надати:
- письмові пояснення щодо механізму укладання договору з арбітражним керуючим у січні 2025 року, зважаючи на перетин боржником кордону у 2024 році;
- письмові пояснення щодо джерел забезпечення життєдіяльності за межами України та джерел погашення заборгованості перед кредиторами;
Також судом визнано обов`язковою явку боржника у судове засідання. 
05.08.2025 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява боржника від 05.08.2025 року про проведення судового засідання, що призначено на 12.08.2025 року на 11:40 год., в режимі відеоконференції.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2025 року відмовлено боржнику у задоволенні заяви №б/н від 05.08.2025 року про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з огляду на те, що його явка у судове засідання визнана обов`язковою. 
Боржник - ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа, з якої встановлено, що боржником 30.07.2025 року отримана ухвала від 30.07.2025 року, якою прийнято заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність для розгляду у підготовчому засіданні на 12.08.2025 року.
У судове засідання 12.08.2025 року боржник не з`явився, витребувані ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2025 року документи не подав. 
Суд першої інстанції виснував, що неявка заявника перешкоджає виконанню завдань підготовчого засідання, всебічному, повному та об`єктивному встановленню обставин справи, оскільки перешкоджає суду здійснити ідентифікацію заявника, встановити його особу і дійсні наміри пройти судові процедури неплатоспроможності, повно і всебічно з`ясувати наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
У зв`язку з наведеним судом першої інстанції було залишено заяву ОСОБА_1 без розгляду.
Частиною 1 ст. 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою (Книга четверта. Відновлення платоспроможності фізичної особи).
Згідно з ст. 115 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника. Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КУзПБ, заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
Боржник - це юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав (ст.1 КУзПБ).
Неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки" (ст.1 КУзПБ).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 119 КУзПБ у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Явка боржника у підготовчому засіданні є обов`язковою з огляду на наступне:
Із системного аналізу ст. 1, 8, 39, 116, 117, 119 КУзПБ вбачається, що завданням підготовчого засідання у процедурі неплатоспроможності, з урахуванням особливостей Книги ІV, є встановлення ознак неплатоспроможності або її загрози, відсутність перешкод для подальшого провадження неплатоспроможності, а також з`ясування особи боржника.
Як вбачається з приписів ч. 1 ст. 116 КУзПБ обов`язку додавати копію документів, що посвідчують фізичну особу боржника, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможності не передбачено, на відміну від приписів ст. 34 КУзПБ, де законодавець передбачив обов`язок подати до суду установчі документи боржника - юридичної особи.
Отже, до інших питань, пов`язаних з розглядом заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, які мають вирішуватися на підготовчому засіданні, слід відносити питання щодо встановлення особи заявника, який звернувся до суду із заявою про відкриття справи про його неплатоспроможність.
Суд зауважує, що з моменту відкриття справи про неплатоспроможність правосуб`єктність боржника стає обмеженою і такий стан зберігається протягом всієї процедури неплатоспроможності (боржник обмежений щодо розпорядження своїм майном, виїзду за кордон та інше).
Відповідно до приписів ч. 7, 8 ст. 123, ст. 124, ч. 8 ст. 126 КУзПБ право на процедуру неплатоспроможності та отримання відповідних пільг має лише добросовісний боржник (фізична особа).
З моменту подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до суду, в особи, яка звернулась із відповідною заявою, виникають додаткові процесуальні обов`язки.
З наведеного вбачається, що оскільки у процедурі неплатоспроможності правосуб`єктність боржника стає обмеженою, суд зобов`язаний встановити особу боржника, щодо якого в подальшому будуть накладені певні, передбачені КУзПБ, обмеження.
Разом з цим існують обов`язки боржника, зумовлені завданням процедур банкрутства, які потребують особистої участі (при проведення інвентаризації і виявленні майна, підготовці плану реструктуризації та інше). Без особистої участі самого боржника контроль за діями боржника та керуючого реструктуризацією, виявлення майна боржника, його інвентаризацію, перевірка достовірності даних щодо доходів та майна боржника у випадку знаходження (отримання) за межами країни фактично неможливий. Тобто, фактично проведення процедури неплатоспроможності за відсутності самого боржника не є можливим.
Особиста явка боржника у судове засідання для з`ясування його особи та наміру, що останній дійсно бажає застосування до нього передбачених законодавством обмежень у процедурі неплатоспроможності та його можливості брати участь у процедурі, є обов`язковою. Задля уникнення зловживання іншими особами виникнення у боржника обмеження правосуб`єктності, суд має впевнитися, що саме ця особа бажає прийняти участь у справі про неплатоспроможність.
Колегія суддів наголошує, що право на судовий захист не є абсолютним, та судовому захисту не підлягає право, яким особа зловживає.
Встановлення особи боржника (заявника) та роз`яснення їй наслідків введення процедури реструктуризації є невід`ємною частиною розгляду заяви про відкриття провадження у підготовчому засіданні з огляду на специфіку проведення відповідних судових процедур, які включають в себе, у тому числі, допуск арбітражного керуючого до майна такої особи з метою проведення інвентаризації та визначення його вартості.
У даному випадку під майном слід вважати усі види майнових активів боржника, в тому числі гроші, нерухоме майно, рухоме майно, цінні папери, майнові права тощо.
Без з`ясування особи боржника суд позбавлений можливості відкривати провадження у справі про неплатоспроможність.
Згідно ч. 2 ст. 42 ГПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (п. 7 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Згідно ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Такі наслідки настають незалежно від причин неявки, які можуть бути поважними, а зазначена норма дисциплінує заявника-боржника, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи.
Отже, у випадку зобов`язання відповідною ухвалою суду заявника до явки у судове засідання безпосередньо до приміщення суду, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати подану заяву боржника без розгляду, оскільки саме такі процесуальні наслідки передбачені положеннями ГПК України.
Наведене узгоджується із правовою позицією, що викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2024 року у справі № 910/12482/23 та у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 року у справі №905/458/21.
Суд зазначає, що Кодекс не містить у собі положень, які б регулювали наслідки невчинення боржником дій, які полягають у невиконанні покладених на нього обов`язків в частині явки у підготовче засідання та (або) не подання витребуваних доказів, а відтак, у даному випадку підлягають застосуванню положення ст.11 ГПК України.
Згідно із ч. 10 ст. 11 ГПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).
Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі №2-591/11).
Наведене спростовує доводи скаржника з цього питання.
З урахуванням встановлених вище обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що за відсутності боржника на території України керуючий реструктуризацією фактично не може провести повноцінну перевірку достовірності декларації боржника та інвентаризацію його майна. До заяви боржника не додано доказів про те, яким саме майном рухомим та нерухомим володіє боржник за межами України; які доходи отримує він та його дружина; яку суму коштів має на рахунках в банківських установах Сполучених Штатів Америки. Посилання боржника на отримання ним "неофіційної заробітної плати" в Сполучених Штатах Америки критично оцінюється судом. 
Таким чином, неможливо встановити ознаки неплатоспроможності боржника, що є основним завданням підготовчого судового засідання у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
Наведене свідчить про обґрунтованість висновку суду першої інстанцій про залишення заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без розгляду у зв`язку неявкою заявника на вимогу суду в підготовче судове засідання.
Згідно із ч. 4 ст. 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
З урахуванням вищезазначеного, дослідивши доводи, наведені у апеляційній скарзі, апеляційний суд зазначає, що наведені скаржником доводи не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст.269 ГПК України).
Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2025 року у справі № 904/4054/25 залишити без змін.
Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 12.01.2026 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд 

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков