Справа № 445/1930/25
Провадження № 1-кп/445/169/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 

з участю прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченої ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025141210000309 від 02.07.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Золочева Львівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючої, розлученої, особою з інвалідністю не являється, згідно ст. 89 КК України, раніше несудимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 порушуючи вимоги ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також порушуючи вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи притягненою до адміністративної відповідальності постановами Золочівського районного суду Львівської області за ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст.173-8 та ч.3 ст.173-2 КУПАП, тобто за вчинення домашнього насильства над своєю матір?ю ОСОБА_6 , з якою вона перебуває у сімейних відносинах та продовжують разом проживати, на шлях виправлення не стала, висновків для себе не зробила та перебуваючи у с. Гончарівка Золочівського району Львівської області, безпричинно, на грунті конфліктних сімейних відносин, умисно, систематично вчиняла психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , яка являється особою похилого віку та визнана особою з інвалідністю, що призвело до її психологічних страждань, підвищеної тривожності, а також зниження рівня якості життя, що виразилось у вигляді тривожності, емоційної лабільності, напруженості, пригніченості.
Так, 07.04.2025 близько 16 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого спільного проживання з матір?ю ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в порушення вимог статті 3 Європейської Конвенції з прав людини, відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція), ст. 28 Конституції України, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх дій, бажаючи їх настання, вчинила психологічне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_6 у вигляді словесних образ, криків, погроз, що спричинили зміну емоційно-вольовій сфері стану потерпілої, у вигляді тривожності, емоційної лабільності, напруженості, пригніченості.
Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 06.05.2025, приблизно о 10 год., перебуваючи за місцем свого спільного проживання з матір?ю ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинила психологічне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_6 у вигляді словесних образ, криків, погроз, що спричинили зміну емоційно-вольовій сфері стану потерпілої, у вигляді тривожності, емоційної лабільності, напруженості, пригніченості.
За вказаними фактами, 16.04.2025 та 09.05.2025 Золочівським районним судом Львівської області, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч.2 ст.173-8 та ч.3 ст.173-2 КУПА за вчинення домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_6 .
У подальшому, 29.06.2025, близько 10 год.00хв ОСОБА_4 , будучи притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч.2 ст.173-8 та ч.3 ст.173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_6 , з якою вони разом проживають та спільно ведуть господарство, на шлях виправлення не стала, висновків для себе не зробила, перебуваючи за місцем свого спільного проживання з матір?ю ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї матері ОСОБА_6 дії психологічного насильства, а саме безпричинно розпочала конфлікт , у ході якого словесно ображала потерпілу, принижувала її нецензурною лайкою, що спричинило зміну емоційно-вольовій сфері стану потерпілої, у вигляді тривожності, емоційної лабільності, напруженості, пригніченості.
Такі дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфікуються за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
В судовому засіданні обвинувачена обставини вказані в обвинувальному акті визнала повністю та підтвердила їх у своїх показах, просила суворо її не карати. 
Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України, суд встановив, що обвинуваченій ОСОБА_4 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачена визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, щиро розкаюється у вчиненому, показання обвинуваченої не викликають сумніву щодо правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, подавши заяву, в які просить здійснювати розгляд кримінального провадження у її відсутності, при призначенні покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду.
З огляду на беззаперечне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, згодою із кваліфікацією вчиненого нею діяння, відсутність заперечень щодо встановлених обставин учасників судового провадження, які з`явились у судове засідання, відсутність сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 . При цьому, судом їй було роз`яснено, що в цьому випадку вона буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищезазначене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Отже, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства, а саме умисного систематичного вчинення психологічного насильства стосовно своєї матері, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, обставини, що обтяжують покарання - є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю, особу обвинуваченої, яка негативно характеризується за місцем проживання, непрацевлаштована, зловживає алкоголем, хоча на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, веде аморальний спосіб життя, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявляє агресію до оточуючих, згідно ст. 89 КК України, раніше несудима, однак неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 , вчинила кримінальне правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, за що щиро розкаялася.
Судом також надана оцінка досудовій доповіді Золочівського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України від 20.11.2025 року відносно ОСОБА_4 , згідно якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також високий рівень ризику ймовірності вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість призначення покарання у виді пробаційного нагляду, то доцільним є покладення на особу додаткового обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме виконати заходи, передбачені пробаційною програмою "Подолання домашнього насильства".
Відповідно до ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
На підставі вищенаведеного, враховуючи характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення та особу винної, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду, в межах санкції ст.126-1 КК України, поклавши на обвинувачену обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України. 
На думку суду, призначення саме такого покарання буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правомірної поведінки.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Витрати, понесені державою на залучення експерта в даному кримінальному провадженні, відсутні.
Керуючись ст. 59-1, 65, 66, ст. 126-1 КК України, ст. 100, 349, 368-371, 373- 374 КПК України, ст. 49-2 КВК України, суд ,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. 

Суддя               ОСОБА_1