Справа № 686/34483/25
Провадження № 1-кп/686/69/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 , 
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №12025243000001253, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чернівці, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, працюючої агентом з підтримки ТОВ «Компанія ІТ «Гінезіс», раніше не судимої, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
встановив: 
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 27 квітня 2025 року, близько 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 (далі по тексту автомобіль «Hyundai»), в світлу пору доби, рухалася по асфальтобетонному покриті, яке перебувало у сухому стані, прямої в плані проїзної частини другорядної дороги, зі сторони с.Розсоша Хмельницького району в напрямку до виїзду на автодорогу М-30, наближаючись до нерегульованого перехрестя із головною автодорогою М-30, сполученням «Стрий-Ізварине», з метою здійснення маневру лівого повороту для подальшого руху в напрямку до с.Мацьківці Хмельницького району. В цей час, по асфальтобетонному покриті, яке перебувало у сухому стані, прямої асфальтобетонної проїзної частини горизонтального профілю, головної автодороги М-30, сполученням «Стрий-Ізварине», в напрямку від с.Мацьківці Хмельницького району до с.Ружичанка Хмельницького району рухався автомобіль «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 (далі – автомобіль «Audi»), під керуванням водія ОСОБА_7 . При під`їзді до перехрестя із головною автодорогою М-30, сполученням «Стрий-Ізварине», водій ОСОБА_4 , порушила і недотрималася вимог п.п.1.3, 1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі – Правил), яке виразилось у тому, що під час руху вона, як учасник дорожнього руху, зобов`язана знати і неухильно виконувати вимоги Правил, бути взаємно ввічливою, а також дії водія не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян. У порушення вищезазначених пунктів Правил, ОСОБА_4 , діючи з необережності, легковажно, проявляючи злочинну самовпевненість, грубо порушуючи та недотримуючись вимог п.п. 2.3 (б), 16.3, 16.11 та вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» Правил, не зупинила керований нею транспортний засіб перед краєм перехрещення проїзної частини головної дороги автодороги «М-30», щоб надати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, здійснила виїзд автомобілем «Hyundai» на головну дорогу автодороги М-30, де передньою лівою частиною допустила зіткнення із правою передньою частиною автомобіля «Audi», під керуванням водія ОСОБА_7 , який в цей час рухався по головній дорозі автодороги М-30.
Внаслідок вчинення водієм автомобіля «Hyundai» ОСОБА_4 даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «Hyundai» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: масивного крововиливу м`яких тканин обох бокових та передньої поверхні живота із переходом на налобкову та лобкову ділянки із розповсюдженням на передню поверхню верхньої третини лівого стегна, 3-х саден передньої поверхні середньої третини лівої гомілки, 2-х саден верхньої третини по передній поверхні лівої гомілки та одного садна по передній поверхні лівого колінного суглоба, закритого перелому 8-го ребра по лівій передній аксілярній лінії, крововилив під епікард лівого шлуночка, крововиливу та надривів м`язів передньої та бокових стінок живота, карманоподібного утворення в ділянці лівої клубової ямки, розриву тонкого кишечника, ішемії – некрозу сигмовидної кишки, крововиливу та розривів м`язів лівого стегна у верхні та середній третинах, закритих переломів середньої третини діафізів обох стегнових кісток, що могли утворитись перед потраплянням потерпілої до лікарняного закладу від дії тупих твердих предметів або при ударі до таких, якими могли бути виступаючі конструкції частини салону автомобіля, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Своїми діями водій ОСОБА_4 порушила вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 16.3, 16.11 Правил та не дотрималася вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», зміст яких полягає в наступному: п.1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цих правил, а також бути взаємно ввічливими; п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділполіції, власника дороги або уповноважений ним орган; п.2.3 (б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.16.3.У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів; п.16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; д.з.2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 – транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою. 
Порушення водієм ОСОБА_4 п.п. 16.3, 16.11 Правил та невиконання вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» Правил знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками – спричинення смерті ОСОБА_8 .
Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
09 лютого 2026 року між прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (при обставинах, викладених в обвинувальному акті) на таких умовах: обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно (безумовно, повно) визнає свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, та зобов`язується, протягом 10 днів після затвердження судом угоди про визнання винуватості, перерахувати 100 000 грн. на спеціальний рахунок, відкритий Національним банком України на підтримку Збройних Сил України; обставинами, що пом`якшують покарання, сторони визначили активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому; обставини, що обтяжують покарання, - відсутні; з урахуванням наведених обставин та особи ОСОБА_4 , яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем навчання, роботи і проживання характеризується позитивно, активно займається суспільною та волонтерською діяльністю, сторони узгодили вид та міру покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України – у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання, зі встановленням судом іспитового строку, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке, відповідно до ст.12 цього ж Кодексу, є тяжким злочином. Обвинувачена свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Позицію обвинуваченої підтримав її захисник.
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та просить затвердити угоду.
У відповідності до ч.4 ст.469 КПК України потерпілий ОСОБА_6 надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченою, вказаний факт потерпілий підтвердив й у судовому засіданні.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч.7 ст.474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст.470 КПК України.
У даному кримінальному провадженні наявні фактичні підстави для визнання винуватості, адже в судовому засіданні обвинувачена підтвердила факт вчинення нею інкримінованого їй злочину, за обставин викладених у обвинувальному акті.
ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила, що вона цілком розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину, щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена згідно з законом, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують їй покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Зокрема, враховано, що ОСОБА_4 беззастережно та повністю визнала свою вину, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала потерпілому завдану нею шкоду, що пом`якшує їй покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання. Обвинувачена є особою молодого віку, яка характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює та займається суспільною і волонтерською діяльністю, вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів (ч.2 ст.286 КК України).
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (щире каяння, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди), враховуючи відсутність обставин, які покарання обтяжують, конкретні обставини дорожньо-транспортної пригоди, під час якої загинула рідна сестра обвинуваченої, поведінку ОСОБА_4 після вчиненого та її потребу використовувати транспорний засіб у зв`язку з роботою у населеному пункті, територіально віддаленому від місця проживання, суд дійшов висновку про те, що укладену між прокурором і обвинуваченою угоду про визнання винуватості слід затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, а також, враховуючи вказані обставини, тяжкість кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , яка є не судимою, позитивно характеризується, критично переоцінила свої дії, внаслідок чого в неї відбулись суттєві позитивні зміни соціальних орієнтирів, що знижує рівень її соціальної небезпечності, ОСОБА_4 , на підставі ст.75 КК України, слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням на неї, передбачених ст.76 КК України, обов`язків.
Відповідно до вимог ст.100 КПК України, речові докази: належний, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_9 автомобіль марки та моделі «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий власнику на відповідальне зберігання слід залишити ОСОБА_10 за належністю; поміщений до сейф-пакету №1733262 модуль про параметри руху автомобіля марки та моделі «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 (який, згідно з квитанцією №793 від 16.06.2025 р., переданий до кімнати зберігання речових доказів ГУНП в Хмельницькій області) – повернути ОСОБА_10 за належністю; належний, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , ОСОБА_4 автомобіль марки та моделі «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , який був опломбований (згідно з квитанцією №485 від 27.04.2025 р.) та переданий на відповідальне зберігання на майданчик для тимчасового утримування транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області (м.Хмельницький, вул.Шухевича, 120Д), - повернути обвинуваченій ОСОБА_4 .
Надані сторонами документи слід зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів становлять 26396 грн. 08 коп. (7131 грн. 20 коп. + 6785 грн. 28 коп. + 5348 грн. 40 коп. + 3565 грн. 60 коп. + 3565 грн. 60 коп.) і, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким з учасників судового провадження не оспорюється.
Необхідність в арешті майна, накладеному ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від від 28.04.2025 р. (справа №686/11594/25) на належний ОСОБА_4 транспортний засіб марки та моделі «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , відпала, тому, на підставі ст.174 КПК України, цей арешт слід скасувати. Арешт, накладений цією ж ухвалою слідчого судді на належний ОСОБА_10 транспортний засіб марки та моделі «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , в ході судового розгляду скасований ухвалою суду від 15 грудня 2025 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні та клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, не заявлялися.
Керуючись ст.ст. 368, 374-376, 394, 395, 474, 475, 532 КПК України, суд,
ухвалив:
Укладену 09 лютого 2026 року між прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, - затвердити. 
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: 
- автомобіль марки та моделі «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , - залишити ОСОБА_10 за належністю;
- автомобіль марки та моделі «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , - повернути обвинуваченій ОСОБА_4 за належністю;
- модуль про параметри руху автомобіля марки та моделі «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 (квитанція №793 від 16.06.2025 р.) – повернути ОСОБА_10 за належністю.
Документи, надані сторонами кримінального провадження, зберігати в матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 26396 грн. 08 коп. процесуальних витрат.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2025 р. (справа №686/11594/25) на належний ОСОБА_4 транспортний засіб марки та моделі «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , - скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя