Справа № 442/425/26
Провадження № 1-кп/442/156/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в місті Дрогобичі у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026142110000004 від 08.01.2026 відносно: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Верхній Дорожів Дрогобицького району Львівської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні содат, не адвоката, не депутата, раніше неодноразово судимого, востаннє 13.01.2026 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.1. ст..125 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, вирок якого не набрав законної сили, -
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
встановив:
Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлено, що солдат ОСОБА_3 у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, 06 січня 2026 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вступив у словесну суперечку з своєю сестрою ОСОБА_4 , в ході якої вирішив умисно заподіяти їй тілесні ушкодження.
Реалізовуючи свій протиправний умисел ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншій особі, наблизився до ОСОБА_4 , яка стояла поруч та умисно кулаком правої руки наніс їй один удар в ділянку правої вилиці, внаслідок чого заподіяв потерпілій тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці вилиці справа, яке відносяться до легкого ступеня тілесних ушкоджень.
Таким чином, солдат ОСОБА_3 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що має ознаки фізичного домашнього насильства, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
Крім цього, солдат ОСОБА_3 у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 06 січня 2026 року близько 15 год. 20 хв., перебуваючи позаду приміщення продуктового магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вступив у словесну суперечку з ОСОБА_5 , в ході якої вирішив умисно заподіяти йому тілесні ушкодження.
Реалізовуючи свій протиправний умисел ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншій особі, наблизився до ОСОБА_5 , який стояв поруч та умисно кулаком правої руки наніс йому один удар в область лиця, а саме: один удар у ділянку чола справа, після чого він впав та вдарився головою об землю, внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден на чолі справа, які відносяться до легкого ступеня тілесних ушкоджень.
Таким чином, солдат ОСОБА_3 заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинуваченим ОСОБА_3 , за підписом захисника ОСОБА_7 , подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.
Потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подано заяви, згідно яких вони не заперечують проти розгляду обвинувального акту без їх участі у спрощеному порядку.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальними проступками.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.
Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому до обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. 
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.
Враховуючи дані про ОСОБА_3 , який на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, негативно характеризується по місцю проживання, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті у виді штрафу. Суд дійшов висновку, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у неї звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.
Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід не обирався. 
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1