Справа №: 671/2103/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді - Подіновської Г.В.,
з участю секретаря судового засідання Краснай Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:

14.11.2025 ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 30.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферти) № 30.03.2025-100000182, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 12000 грн., на умовах строковості, платності і поворотності, шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок споживача НОМЕР_1 . Кредит надається на строк 168 днів, дата повернення кредиту – 13.09.2025. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі 12000 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 36360 грн., з яких: 12000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 15960 грн. – заборгованість за процентами, 600 грн. заборгованість за комісією за надання кредиту, 1800 грн. - комісія за обслуговування кредитної заборгованості, 6000 грн. - неустойка.
У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість та судовий збір.
15.12.2025 представник відповідача Дембіцький О.В. подав відзив на позов. Вважає позовні вимоги в частині розміру нарахованих процентів, неустойки, додаткових комісій та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи судом, необгрунтованими та безпідставними. Зазначає, що відповідач дійсно отримав кошти в сумі 12000,00 грн. відповідно до умов кредитного договору № 30.03.2025-100000182 від 30.03.2025, а тому він визнає позовні вимоги за тілом кредиту. Разом з тим, відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України і на даний час знаходиться в районі бойових дій. Тому, відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на нього поширюється пільговий режим кредитування військовослужбовців, який передбачає, що проценти за користування кредитом, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань за договором не нараховуються. Просить задовольнити позовні вимоги лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12000 грн., у задоволенні решти вимог – відмовити. Також просить стягнути з ОСОБА_1 50 % від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, а розгляд справи здійснювати у відсутності відповідача.
22.12.2025 представник позивача ОСОБА_2 подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що ТОВ «Споживчий центр» надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, тому плата за надання кредиту (комісія) на картку, зазначену позичальником, є виправданою. Комісія за обслуговування, пов`язана з наданням ряду послуг, а саме: організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях; забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях; забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях; забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу; консультаційні послуги; інші послуги, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. Просить позовні вимоги задовольнити, а розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 30.03.2025-100000182 (далі – договір, кредитний договір), що підтверджується копією пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), копією заявки кредитного договору № 30.03.2025-100000182, копією відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), копією паспорту споживчого кредиту, інформацією з BankID (а.с. 18-26, 29 зворот).
Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 12000 грн. на строк 168 днів, шляхом перерахування коштів на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-75ХХ-ХХХХ-7129, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти, комісію. Процентна ставка фіксована і становить 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 600 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 600 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Неустойка 180 грн., нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Дата повернення кредиту 13.09.2025. Договір діє протягом одного року. 
На виконання умов договору 30.03.2025 позивач перерахував відповідачу кредит в сумі 12000 грн. на банківську картку № НОМЕР_2 , що підтверджується копією листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 143-1011 від 10.11.2025, випискою по рахунку відповідача за 30.03.2025 (а.с. 27, 55).
Згідно довідки-розрахунку відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 36360 грн., з яких: 12000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 15960 грн. – заборгованість за процентами за період з 30.03.205 по 13.09.2025, 600 грн. – заборгованість за комісією за надання кредиту, 1800 грн. - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості, 6000 грн. – неустойка (а. с. 28).
Відповідач є військовослужбовцем, 06.03.2022 він був призваний у Збройні Сили України на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_3 від 21.11.2014, копією довідки форми 5, виданої військовою частиною НОМЕР_4 від 12.12.2025 № 2370/923.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частини першої ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит в сумі 12000 грн. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором, у зв`язку з чим має заборгованість. Відповідач як військовослужбовець, в силу п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнений від сплати штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом.
З огляду на вказане, вимоги в частині стягнення неустойки в розмірі 6000 грн. та процентів в розмірі 15960 грн., задоволенню не підлягають.
Щодо правомірності вимог про стягнення заборгованості за комісією, суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 уклавши 30.03.2025 з ТОВ «Споживчий центр» договір № 30.03.2025-100000182, отримав саме споживчий кредит. 
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Тому вимога про стягнення комісії, пов`язаної з наданням кредиту в сумі 600 грн., підлягає задоволенню.
Щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначає наступне.
Згідно з п. 9 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору від 30.03.2025, комісія за обслуговування кредитної заборгованості, яка становить 600,00 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, нараховується за організацію та забезпечення інформаційної підтримки позивача по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення можливості здійснювати платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язано з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. 
Однак стороною позивача не було доведено, що ОСОБА_1 фактично користувався такими послугами, тому нарахування кредитодавцем комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1800,00 грн. не відповідає засадам добросовісності, розумності справедливості, тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи наведене, позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 30.03.2025-100000182 від 30.03.2025 в розмірі 12600 грн., з яких: 12000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 600,00 грн. – заборгованість по комісії за надання кредиту.
Щодо розподілу судових витрат.
За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. (а.с. 1).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено частково, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 839,45 грн. (2422,40 х 12600 : 36360).
Керуючись ст.ст. 526, 530, 625, 1046, 1049, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, 

ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 30.03.2025-100000182 від 30.03.2025 в сумі 12600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий бір в сумі 839,45 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133 А.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 27 січня 2026 року.

Суддя:        Г.В. Подіновська