Справа № 450/2661/25                                 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є. О. 
Провадження № 33/811/1649/25                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        20 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2025 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, а також   позбавлено його права керування всіма видами транспортних засобів терміном на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 копійок.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 17.06.2025 о 00 год 27 хв в с. Пасіки-Зубрицькі, а/д Київ-Чоп 542 км + 500 м керував автомобілем “Фольксваген Пассат” д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера “Драгер” та у медичному закладі згідно чинному законодавству порядку відмовився. Водія відсторонено від керування т/з, чим порушив вимоги п. 2. 5 ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На вказану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що дана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, ґрунтується на не доведених обставинах, що мають значення для справи, відтак така підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
Зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксовано на відеозаписах, наявних в матеріалах справи.
Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер, між ним та представниками патрульної поліції почалась словесна перепалка щодо правомірності підстав зупинки. Працівники поліції поводились агресивно, фактично порушували мої права, зокрема, на отримання правової допомоги.
Таким чином, незважаючи на те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду та готовий був його пройти, представниками патрульної поліції було складено і протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 364041 від 17 червня 2025 року, в якому зазначено про відмову від проходження відповідного огляду.
Звертає увагу, що на нього, одночасно, було складено два протоколи за одне і те саме. Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 364041 від 17 червня 2025 року (дана справа) та протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №364072 від 17 червня 2025 року (справа №450/2663/25). Та двічі притягнуто за те саме правопорушення (яке я не вчиняв) і є видуманим у зв`язку із суперечкою з працівниками поліції.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм, та положень ст.ст. 245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.
Окрім цього, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП.
Зокрема, постанова суду першої інстанції повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.
Крім цього, у постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення доказів, на які посилається правопорушник.
Відтак, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи судом першої інстанції не дотримано вищенаведених вимог закону, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, місцевим судом взагалі не були досліджені докази, які містяться у матеріалах справи.
Крім того, судом першої інстанції у постанові зазначено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про вчинення правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відеозаписом долученим до матеріалів справи на цифровому носії інформації.
Поряд з цим, судом першої інстанції не надано жодної оцінки вказаним доказам, зокрема, долученого працівниками поліції відеозапису події.
Наведене, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, тим самим позбавивши апеляційний суд можливості дати оцінку доводам, наведеним у апеляційній скарзі.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого необхідно усунути зазначені порушення та постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване рішення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 задоволити частково.
Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – скасувати та направити матеріали справи на новий судовий розгляд.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                         Л.Я. Гончарук