Головуючий І інстанції: Біленський О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 р. 	Справа № 520/13100/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національної академії Національної гвардії України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 25.08.25 по справі № 520/13100/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Національної академії Національної гвардії України   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Національної академії Національної гвардії України, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Національної академії Національної гвардії України щодо неповного виконання обов`язку, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, зі сплати ОСОБА_1 , прикомандированому до угруповань військ Сил оборони держави, додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. пропорційно його безпосередньої участі у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 18.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 10.05.2022 та з 16.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 17.06.2022 та з 21.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 02.09.2022 по 30.09.2022, з 02.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022;
- зобов`язати Національну академію Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (з урахуванням отриманих сум), додаткову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100000 грн. пропорційно його безпосередньої участі у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 18.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 10.05.2022 та з 16.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 17.06.2022 та з 21.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 02.09.2022 по 30.09.2022, з 02.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022.
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що був прикомандирований для участі у бойових дій або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії до Угруповань військ «Харків» Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , де й приймав безпосередню учать у зазначеному, про що вказаними військовими формуваннями видано довідки. Таким чином, позивач вважає, що з 18.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 10.05.2022 та з 16.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 17.06.2022 та з 21.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 02.09.2022 по 30.09.2022, з 02.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022 має право на збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду пропорційно участі позивача у бойових діях або заходах, проте, відповідач протиправно виплачував таку на рівні 30000 грн., пропорційно проходження позивачем військової служби. Зазначеним обумовлено звернення позивача до суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної академії Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Національної академії Національної гвардії України щодо не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у збільшеному розмірі до 100000 грн. пропорційно його безпосередньої участі у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 18.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 10.05.2022 та з 16.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 17.06.2022 та з 21.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 02.09.2022 по 30.09.2022, з 02.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022.
Зобов`язано Національну академію Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у збільшеному розмірі до 100000 грн. пропорційно його безпосередньої участі у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 18.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 10.05.2022 та з 16.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 17.06.2022 та з 21.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 02.09.2022 по 30.09.2022, з 02.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що згідно даних бухгалтерського обліку, додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» нарахована та виплачена ОСОБА_1 на підставі наказів начальника Академії своєчасно та в повному обсязі. Наявності документів (журнал бойових дій, бойові донесення тощо), передбачених порядком, які б підтверджували участь ОСОБА_1 в бойових діях або заходах за період охоплений позовною заявою по дату виключення зі списків особового складу Академії не встановлено. Рапорт начальником фінансового відділу (головним бухгалтером) Академії, як безпосереднім начальником ОСОБА_1 в період проходження останнім військової служби в Академії, по команді не подавався, що зумовило факт не видання наказу по стройовій частині, необхідного для здійснення таких виплат у підвищеному до 100 000 грн. розмірі.
Крім того, представник відповідача наголошує на тому, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду за захистом своїх прав. 
Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що відповідач свідомо ухиляється від надання оцінки виконанню всіх трьох критеріїв у відношенні до позивача - який приймав безпосередню учать у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, будучи відкомандированим НАНГУ до низки військових угруповань військ та намагається довести застосування загального порядку доказування, хоча у випадку позивача такий порядок є спеціальним.
У випадку, коли особа є звільненою зі служби та звернулась у судовому порядку за отриманням недоплачених у минулому сум, застосовується ч. 2 ст.233 КЗпП та строк 3 місяці з моменту отримання письмового повідомлення про нараховані та сплачені суми при звільненні (не день звільнення, період служби тощо).
На переконання позивача, вагомими аспектами при рахуванні строків у випадку застосування нині чинної редакції ст.233 КЗпП, а саме, її частини 2 за факту звільнення особи зі служби є: 1) дослідження наказу про звільнення в аспекті того, чи містить він в собі інформацію щодо того, за яким механізмом нараховувалось та сплачувалось позивачу грошове забезпечення, 2) дослідження доказів отримання позивачем письмового повідомлення про нараховані та сплачені суми при звільненні, отже позивачем не пропущено строк звернення до суду. 
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Національній академії Національної гвардії України з 18.03.2022 по 31.07.2023.
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 31.07.2023 №224 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Академії та всіх видів забезпечення з 31.07.2023.
На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, Законів України "Про правовий режим воєнного стану" "Про оборону України", на виконання бойових розпоряджень командувача Національної гвардії України від 24.02.2022 №27/2/1/2-290т-Е, Бойового наказу Академії від 24.02.2022 №3т та командира сил оборони міста Харкова від 24.02.2022 №1/4/1дск, бойових розпоряджень командира сил оборони міста Харкова, наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 25.02.2022 №1дск «Про залучення особового складу Академії до сил оборони міста Харкова», особовий склад військовослужбовців Національної гвардії України, зокрема, молодший сержант ОСОБА_1 , був залучений до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах бойових дій у період здійснення зазначених заходів у складі сил оборони міста Харкова.
Відповідно до Довідки Угрупування військ "Харків" від 31.08.2022 №2/707, молодший сержант ОСОБА_1 з 18.03.2022 по 31.03.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у складі сил оборони міста Харкова. Вказана довідка видана на підставі бойових розпоряджень командира сил оборони Харкова від 02.03.2022 №1/12дск, від 12.03.2022 №1/28дск, від 15.03.2022 №1/34дск, від 18.03.2022 №1/45дск, від 21.03.2022 №1/55дск.
Відповідно до Довідки Угрупування військ "Харків" від 31.08.2022 №2/708, молодший сержант ОСОБА_1 з 01.04.2022 по 30.04.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у складі сил оборони міста Харкова. Вказана довідка видана на підставі бойових розпоряджень командира сил оборони Харкова від 04.04.2022 №1/127дск, від 04.04.2022 №1/133дск, від 13.04.2022 №1/164дск, від 19.04.2022 №1/212дск, від 21.04.2022 №1/241дск, від 22.04.2022 №1/249дск, від 27.04.2022 №1/288дск.
Відповідно до Довідки Угрупування військ "Харків" від 31.08.2022 №2/709, молодший сержант ОСОБА_1 з 01.05.2022 по 10.05.2022 та з 16.05.2022 по 31.05.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у складі угрупувань військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Вказана довідка видана на підставі бойових розпоряджень командира сил оборони Харкова від 01.05.2022 №1/323дск, від 05.02.2022 №1/339дск, від 05.05.2022 №1/368дск, від 10.05.2022 №1/391дск.
Відповідно до Довідки Угрупування військ "Харків" від 31.08.2022 №2/710, молодший сержант ОСОБА_1 з 01.06.2022 по 17.06.2022 та з 21.06.2022 по 30.06.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у складі угрупувань військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Вказана довідка видана на підставі бойових розпоряджень командира сил оборони Харкова від 11.06.2022 №2/12дск, від 17.06.2022 №2/37дск, від 24.06.2022 №2/61дск, від 30.06.2022 №2/285дск.
Відповідно до Довідки Угрупування військ "Харків" від 31.08.2022 №2/711, молодший сержант ОСОБА_1 з 01.07.2022 по 31.07.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у складі угрупувань військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Вказана довідка видана на підставі бойових розпоряджень командувача УВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 28.04.2022 №1/288дск, від 01.07.2022 №2/97дск, від 10.07.2022 №2/152дск, від 15.07.2022 №2/178дск, від 19.07.2022 №2/199дск, від 22.07.2022 №2/215дск, від 24.07.2022 №2/222дск, від 26.07.2022 №2/234дск.
Відповідно до Довідки Угрупування військ "Харків" від 31.08.2022 №2/788, молодший сержант ОСОБА_1 з 01.08.2022 по 31.08.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у складі угрупувань військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Вказана довідка видана на підставі бойових розпоряджень командувача УВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 10.07.2022 №2/152дск, від 15.07.2022 №2/178дск, від 19.07.2022 №2/199дск, від 22.07.2022 №2/215дск, від 24.07.2022 №2/222дск, від 26.07.2022 №2/234дск.
Відповідно до Довідки Військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2022 №1314/окп/1/810, молодший сержант ОСОБА_1 з 02.09.2022 по 30.09.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у складі сил і засобів оборони міста Харкова. Вказана довідка видана на підставі бойового розпорядження керівника тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 02.09.2022 №1/1дск, бойових розпоряджень керівника оборони міста Харків від 04.09.2022 №1/1дск, від 04.09.2022 №2/4/дск, від 05.09.2022 №1/7дск.
Відповідно до Довідки Військової частини НОМЕР_3 від 06.12.2022 №74, молодший сержант ОСОБА_1 з 02.10.2022 по 31.10.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у складі сил і засобів оборони міста Харкова. Вказана довідка видана на підставі бойового розпорядження командувача ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 08.10.2022 №116/1/917т, бойових розпоряджень командира 5 Бр НГУ від 03.10.2022 №40/05/2/1-3087ДСК-Е та від 03.10.2022 №360ДСК, бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.09.20202 №27/5-8728 та командира 5 Бр НГУ від 15.10.2022 №40/05/2/1-3354ДСК-Е.
Відповідно до Довідки Військової частини НОМЕР_3 від 21.01.2023 №149, молодший сержант ОСОБА_1 з 01.11.2022 по 30.11.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у складі сил і засобів оборони міста Харкова. Вказана довідка видана на підставі бойового розпорядження командувача ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 08.10.2022 №116/1/917т, бойових розпоряджень командира 5 Бр НГУ від 03.10.2022 №40/05/2/1-3087ДСК-Е та від 03.10.2022 №360ДСК, бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.09.20202 №27/5-8728 та командира 5 Бр НГУ від 15.10.2022 №40/05/2/1-3354ДСК-Е.
Відповідно до Довідки Військової частини НОМЕР_3 від 21.01.2022 №150, молодший сержант ОСОБА_1 з 01.12.2022 по 31.12.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у складі сил і засобів оборони міста Харкова. Вказана довідка видана на підставі бойових розпоряджень командувача ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 15.10.2022 №116/1/917т, від 25.11.2022 №116/1/1741т, від 24.12.2022 №116/Х/2437т, командувача ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 03.12.2022 №148дск/ОУВ, командира 5 Бр НГУ від 03.10.2022 №40/05/2/1-3087ДСК-Е та від 03.10.2022 №360ДСК, від 14.11.2022 №40/05/2/1-4004дск-Е, від 21.11.2022 №40/05/2-4157дск-Е, від 12.12.2022 №702дск, від 26.12.2022 №768дск, бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.09.20202 №27/5-8728 та командира 5 Бр НГУ від 15.10.2022 №40/05/2/1-3354ДСК-Е.
Відповідно до Довідки Військової частини НОМЕР_3 від 13.02.2022 №179, молодший сержант ОСОБА_1 з 01.01.2023 по 31.01.2023 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у складі сил і засобів оборони міста Харкова. Вказана довідка видана на підставі бойових розпоряджень командувача ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 15.10.2023 №116/1/917т, від 25.11.2023 №116/1/1741т, від 24.12.2023 №116/Х/2437т, командувача ОУВ "Харків" від 03.12.2023 №148дск/ОУВ, командира 5 Бр НГУ від 03.10.2023 №40/05/2/1-3087ДСК-Е та від 03.10.2023 №360ДСК, від 14.11.2023 №40/05/2/1-4004дск-Е, від 21.11.2023 №40/05/2-4157дск-Е, від 12.12.2023 №702дск, від 26.12.2023 №768дск, від 02.01.2023 №7дск, від 16.01.2023 №71дск, від 30.01.2023 №133дск, бойового розпорядження першого заступника командувала НГУ від 15.09.20202 №27/5-8728 та командира 5 Бр НГУ від 15.10.2022 №40/05/2/1-3354ДСК-Е.
Як зазначає позивач у позовній заяві та відповідачем не заперечується, що за спірні періоди йому виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн., хоча, на думку позивача, він має право на отримання такої винагороди у збільшеному до 100000,00 грн. розмірі.
Так, відповідно до особової картки на грошове забезпечення за 2022 рік позивачу виплачувалась додаткова винагорода у наступних розмірах: 13548,39 грн. у підвищеному до 30000 грн. розмірах (наказ №61 с/ч від 19.03.2022); 31612,90 грн. у підвищеному до 100000 грн. розмірах (наказ №97 с/ч від 21.04.2022); 30000,00 грн. у підвищеному до 30000 грн. розмірах (наказ №115 с/ч від 05.05.2022); 30000,00 грн. у підвищеному до 30000 грн. розмірах (наказ №146 с/ч від 03.06.2022); 30000,00 грн. у підвищеному до 30000 грн. розмірах (наказ №179 с/ч від 03.07.2022); 30000,00 грн. у підвищеному до 30000 грн. розмірах (наказ №219 с/ч від 08.08.2022); 30000,00 грн. у підвищеному до 30000 грн. розмірах (наказ №248 с/ч від 04.09.2022); 30000,00 грн. у підвищеному до 30000 грн. розмірах (наказ №279 с/ч від 03.10.2022); 30000,00 грн. у підвищеному до 30000 грн. розмірах (наказ №311 с/ч від 02.11.2022); 30000,00 грн. у підвищеному до 30000 грн. розмірах (наказ №343 с/ч від 02.12.2022); 30000,00 грн. у підвищеному до 30000 грн. розмірах (наказ №363 с/ч від 21.12.2022).
Проте, відповідачем не було здійснено нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 грн.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надані до матеріалів справи довідки містять в собі інформацію, обов`язкова наявність якої передбачена, такі довідки підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях, отже у позивача наявне право на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що строк звернення до суду з даним позовом починає свій відлік з дня одержання відповіді Національної академії Національної гвардії України від 05.05.2025 вих. №84/1/1/1/7-К-32-Аз на адвокатський запит представника позивача, отже строк звернення до суду не пропущений.
Колегія суддів переглядаючи дану адміністративну справу в межах доводів апеляційної скарги дійшла наступних висновків.
Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з абзацами першим, другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.
Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 168, пунктом 1 якої, у редакції станом на 07 березня 2022 року, визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Надалі до Постанови № 168 неодноразово вносилися зміни, зокрема постановами Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року № 350, від 01 липня 2022 року № 754, від 07 липня 2022 року № 793, від 08 жовтня 2022 року № 1146, проте зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, у 2022 році не змінювався.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» Постанову №168 доповнено пунктом 2-1, який підлягав застосуванню з 24 лютого 2022 року, та згідно з яким визначено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Відповідно до статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-ХІІ; тут - в редакції, викладеній згідно із Законом України від 16 липня 2021 року № 1702-ІХ) бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» і № 69 «Про загальну мобілізацію» та Постанови № 168 командувач Національної гвардії України Наказом № 89 затвердив: Інструкцію з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України; Порядок підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій.
Частиною першою статті 7 Закону України від 13 березня 2014 року № 876-VII «Про Національну гвардію» (далі - Закон № 876-VII) передбачено, що безпосереднє військове керівництво Національної гвардії України здійснює командувач Національної гвардії України, який одночасно є начальником головного органу військового управління Національної гвардії України.
Безпосереднє військове керівництво Національної гвардії України - це діяльність, спрямована на здійснення заходів щодо розвитку Національної гвардії України, її технічного оснащення, підготовки та всебічного забезпечення, визначення основ її застосування, а також управління нею під час виконання службово-бойових завдань.
Відповідно до пункту 10 Положення про головний орган військового управління Національної гвардії України, затвердженого Указом Президента України від 28 березня 2014 року № 346/2014 «Питання головного органу військового управління Національної гвардії України» командувач Національної гвардії України у межах повноважень видає накази, директиви, розпорядження та доручення, організовує і контролює їх виконання.
Колегія суддів аналізуючи обставини даної справи судом вважає, що спірним у даній справі є питання щодо виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн за період з березня по грудень 2022 року пропорційно дням участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування з, оскільки вважає, що протягом цього періоду позивач не брав участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, отже і документи (бойові розпорядження, накази командира), які б це підтверджували, у відповідача відсутні.
За доводами відповідача, Національна академія Національної гвардії України за період, охоплений позовною заявою, згідно даних, що містяться в особових картках на грошове забезпечення, Позивачеві, відповідно до ПКМУ №168 виплачувалась додаткова винагорода у наступних розмірах: 13548,39 грн. у підвищеному до 30 000 грн. розмірах (наказ №61 с/ч від 19.03.2022); 31 612,90 грн. у підвищеному до 100 000 грн. розмірах (наказ №97 с/ч від 21.04.2022); 30 000, 00 грн. у підвищеному до 30 000 грн. розмірах (наказ №115 с/ч від 05.05.2022); 30 000, 00 грн. у підвищеному до 30 000 грн. розмірах (наказ №146 с/ч від 03.06.2022); 30 000, 00 грн. у підвищеному до 30 000 грн. розмірах (наказ №179 с/ч від 03.07.2022); 30 000, 00 грн. у підвищеному до 30 000 грн. розмірах (наказ №219 с/ч від 08.08.2022); 30 000, 00 грн. у підвищеному до 30 000 грн. розмірах (наказ №248 с/ч від 04.09.2022); 30 000, 00 грн. у підвищеному до 30 000 грн. розмірах (наказ №279 с/ч від 03.10.2022); 30 000, 00 грн. у підвищеному до 30 000 грн. розмірах (наказ №311 с/ч від 02.11.2022); 30 000, 00 грн. у підвищеному до 30 000 грн. розмірах (наказ №343 с/ч від 02.12.2022); 30 000, 00 грн. у підвищеному до 30 000 грн. розмірах (наказ №363 с/ч від 21.12.2022).
Таким чином, згідно даних бухгалтерського обліку, додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» нарахована та виплачена ОСОБА_1 на підставі наказів начальника Академії своєчасно та в повному обсязі.
Так, у матеріалах справи міститься довідки Угрупування військ "Харків" від 31.08.2022 №2/707, від 31.08.2022 №2/708, від 31.08.2022 №2/709, від 31.08.2022 №2/710, від 31.08.2022 №2/711, від 31.08.2022 №2/788, Довідка Військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2022 №1314/окп/1/810, Довідка Військової частини НОМЕР_3 від 06.12.2022 №74, Довідка Військової частини НОМЕР_3 від 21.01.2023 №149, Довідка Військової частини НОМЕР_3 від 21.01.2022 №150, Довідка Військової частини НОМЕР_3 від 13.02.2022 №179, в яких вказано про те, що позивач дійсно в спірні періоди брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Харків, Харківській області.
Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів про безпосередню участь позивача у бойових діях в спірні періоди у даній справі період, з березня по грудень 2022 року.
Порядок виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, відповідно до постанови №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" визначається Інструкцією з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженою наказом командувача Національної гвардії України від 29.03.2022 №89 (далі по тексту - Інструкція №89).
Відповідно до п.2 Інструкції №89 на період дії воєнного стану військовослужбовцям виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень (у розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або заходах, розмір цієї винагороди збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно дням участі у бойових діях або заходах.
Згідно з п.3 Інструкції №89 виплата додаткової винагороди здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження військової служби на підставі наказів командирів (начальників) (далі - командири) органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я та установ (далі - військові частини), а командирам військових частин - на підставі наказів командирів вищого рівня.
Відповідно до п.4 Інструкції №89 підготовка проектів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди, покладається на підрозділи, що відповідають за облік особового складу.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються не пізніше 10 числа поточного місяця.
Підставою включення військовослужбовців до наказу про виплату додаткової винагороди є рапорт командира (начальника) підрозділу, що має містити інформацію про військове звання, прізвище ім`я та по-батькові, кількість днів та дати участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця та підстави залучення цих військовослужбовців до бойових дій або заходів із зазначенням реквізитів конкретних документів, що підтверджують участь військовослужбовців у бойових діях або заходах.
Безпосередня участь військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій підтверджується відповідно до Порядку підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій, затвердженого наказом командувача Національної гвардії України від 29.03.2022 №89 (далі по тексту - Порядок №89).
Відповідно до п.1 Порядку №89 під терміном «безпосередня участь військовослужбовців Національної гвардії України у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів» (далі бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії в районах ведення воєнних (бойових) дій, що визначаються Головнокомандувачем Збройних Сил України; бойових (спеціальних) завдань, згідно з бойовими розпорядженнями, із всебічного забезпечення військових частин (підрозділів) в районі ведення воєнних (бойових) дій; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях України; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів в разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т. ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань із знешкодження (знищення) незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), диверсійно-розвідувальних сил та інших збройних формувань агресора (у т.ч. поза межами районів ведення бойових Дій); виконання завдань підрозділами артилерії з вогневого ураження противника; виконання завдань підрозділами протиповітряної оборони з ураження повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій; ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т. ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання групами розмінування завдань з розмінування або робіт з улаштування, нарощування, утримання інженерних загороджень на визначених об`єктах, рубежах, районах та позиціях.
Згідно з п.2 Порядку №89 для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Національної гвардії України у бойових діях або заходах використовуються такі документи: журнал бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або книга служби нарядів та подій, що відбувалися або постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), на який було здійснено збройний напад або довідка командира військової частини про підтвердження безпосередньої участі відряджених (прикомандированих) військовослужбовців у бойових діях або заходах. Рапорт (донесення) командира підрозділу про участь у бойових діях або заходах під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (виконання бойових або спеціальних завдань). До рапорту долучаються списки особового складу (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих (прикомандированих) підрозділів, військовослужбовців), які брали участь у бойових діях або заходах, із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, періодів участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.
Згідно з п.3 Порядку №89 облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій, здійснюється штабами військових частин.
Крім того, відповідно до розпорядження командувача Національної гвардії України від 20.05.2022 №27/11/3-6154, військовослужбовці мають право на збільшення додаткової винагороди до 100000 грн із розрахунку на місяць, за дні, коли об`єкти, що охороняються піддавались ракетним (авіаційним) та (або) артилерійським ударам противника.
Отже, підставою для виплати підвищеної додаткової грошової винагороди є документально підтверджений факт здійснення безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за фактичний час виконання ними цих службових обов`язків або коли об`єкти, що охороняються піддавались ракетним (авіаційним) та (або) артилерійським ударам противника.
Колегія суддів бере до уваги, що позивачем на підтвердження безпосередньої участі в бойових діях у спірний період не надано відповідних наказів про направлення позивача для безпосередньої участі в бойових діях або заходах з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, рапортів, доручень, бойових журналів або інших відповідних документів.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 29.05.2025 року по справі № 520/12906/23 звернув увагу на необхідність з`ясування, які саме завдання і де (на якому напрямку) виконував позивач, перебуваючи на військовій службі упродовж спірного періоду та чим це підтверджується.
Також, Верховний Суд у постанові від 06.08.2021 року по справі № 805/1692/17-а наголосив на тому, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відмінну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору, з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази. В свою чергу, вимоги частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.
Проте в даному випадку, колегія суддів вважає недоцільним витребовувати у Національної академії Національної гвардії України документи (журнал бойових дій, бойові донесення тощо), передбачених Порядком №89, оскільки з офіційної інформації відповідача наданої у відзиві на позовну заяву та у апеляційній скарзі встановлено, що у Національної академії Національної гвардії України відсутні документи (журнал бойових дій, бойові донесення тощо), передбачені Порядком № 89, які б підтверджували участь ОСОБА_1 в бойових діях або заходах за період охоплений позовною заявою по дату виключення зі списків особового складу Академії.
Крім того, представник відповідача наголошує на відсутності документів, які б підтверджували наявність, передбачених зазначеним розпорядженням командувача НГУ, фактів ракетних (авіаційних) та (або) артилерійських ударів противника в місцях несення служби ОСОБА_1 у період з охоплений позовною заявою по дату виключення зі списків особового складу Академії.
Позивачем також не надано до суду зазначені докази та пояснення щодо того, які саме завдання (безпосередня участь у бойових діях) і де (на якому напрямку) він виконував в спірний період, перебуваючи на військовій службі. 
Отже, матеріали справи не містять жодних доказів (рапорти, накази чи інше) щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових).
Колегія суддів зауважує, що за змістом Постанови № 168 відсутність наказу суб`єкта владних повноважень про призначення додаткової винагороди у конкретній сумі унеможливлює проведення грошового платежу (ініціювання переказу коштів) на користь громадянина.
За викладених обставин, судом не встановлено бездіяльності відповідача у спірних правовідносинах щодо невиплати позивачу додаткової винагороди за період з березня по грудень 2022 року, оскільки позивачем не надано доказів (пояснень) щодо безпосередньої участі в бойових діях у зазначений період, що було б підставою для виплати позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000,00 грн.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльність Національної академії Національної гвардії України щодо неповного виконання обов`язку, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, зі сплати ОСОБА_1 , прикомандированому до угруповань військ Сил оборони держави, додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. пропорційно його безпосередньої участі у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 18.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 10.05.2022 та з 16.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 17.06.2022 та з 21.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 02.09.2022 по 30.09.2022, з 02.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнійший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява 33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п. 41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив помилкові висновки.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 року по справі № 520/13100/25, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної академії Національної гвардії України - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 по справі № 520/13100/25 скасувати. 
Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Національної академії Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов   З.Г. Подобайло