Справа № 560/819/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

11 лютого 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося в суд з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить скасувати постанову від 06.01.2026 ВП № 79649135 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі №560/1661/25 виконано в повному обсязі, відповідно до вимог чинного законодавства.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.01.2026 відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання на 11.02.2026. Залучено ОСОБА_1 до участі в справі №560/819/26 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що судове рішення у справі №560/1661/25 залишається невиконаним.
До суду надійшов відзив, в якому третя особа зазначає, що пенсія перерахована в розмірі, не відповідному чинному законодавству.
До суду надійшла заява, в якій третя особа просить розгляд справи проводити в порядку письмового провадження та відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що постанову державного виконавця по накладення штрафу підтримує.
У судове засідання, призначене на 11.02.2026, учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, суд вважає, що справу №560/819/26 необхідно розглянути без участі учасників справи за наявними матеріалами справи у письмовому проваджені.
Згідно з приписами статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі письмові докази, оцінивши їх у взаємозв`язку та сукупності, суд зазначає таке.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі №560/1661/25, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести з 01.10.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із надбавками та підвищеннями на підставі встановлення інвалідності II групи, із збереженням її причини, з урахуванням раніше виплачених сум.
Хмельницький окружний адміністративний суд 18.11.2025 видав виконавчий лист у справі №560/1661/25.
На примусовому виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №79649135 з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду №560/1661/25, виданого 18.11.2025.
Згідно з повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.01.2026, на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.06.2025, яке набрало законної сили згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2025 (отримана 11.11.2025), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено з 01.10.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із надбавками та підвищеннями на підставі встановлення інвалідності ІІ групи, із збереженням її причини, з урахуванням раніше виплачених сум. Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.10.2024 склав 23610,00 грн. Сума доплати за період з 01.10.2024 по 31.12.2025 становить 43519,65 грн.
В акті державного виконавця від 06.01.2026 зазначено, що рішення суду у справі №560/1661/25 не виконано, так як проводиться виплата пенсії не в повному розмірі, а саме розмір пенсії згідно розрахунку станом на 01.03.2025 становить 23610,00 грн, а виплачується 21208,69 грн.
Постановою від 06.01.2026 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за не виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/1661/25 наклав на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф в розмірі 5100,00 грн.
Позивач, вважаючи постанову від 06.01.2026 ВП №79649135 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн протиправною, звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи.
Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону№1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з пунктами 1, 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Частиною 4 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту наведеного слідує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Правові норми, що належать застосуванню до спірних правовідносин, дають підстави для висновку, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Як встановив суд, розмір пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі №560/1661/25 станом на 01.10.2024 склав 23610,00 грн. Сума доплати за період з 01.10.2024 по 31.12.2025 становить 43519,65 грн (по 2401,31 грн помісячно), а фактична виплата 21208,69 грн (23610,00 грн - 2401,31 грн).
ОСОБА_1 не заперечив правильність визначення розміру пенсії, а саме, 23610,00 грн.
При цьому, суд зазначає, що щомісячна сума доплати є розподіленою заборгованістю відповідно до перерахунку пенсії на підставі рішення у справі №560/1661/25.
Окремо слід зазначити щодо доводів позивача про те, що виплата сум, донарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, то такі не стосуються обставин, що входять в предмет доказування у цій справі, адже державний виконавець не посилався на такі обставини на обґрунтування оскарженої постанови.
Разом з тим, третьою особою надано виписку по картковому рахунку, з якої слідує, що в січні 2026 року та в лютому 2026 року ним отримано пенсію в розмірі 21208,69 грн, а не 23610,00 грн, тобто, в меншому розмірі, ніж визначено за результатами перерахунку, здійсненого на виконання рішення у справі №560/1661/25.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець правомірно прийняв спірну постанову 
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
За таких обставин, судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не належать.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування постанови від 06.01.2026 ВП №79649135 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	
Відповідач:	Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29018 , код ЄДРПОУ - 45798761) 	
Третя особа:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )  	
Головуючий суддя 		Д.Л. Фелонюк