Справа № 216/4442/25 
Провадження № 2/216/494/26 
З А О Ч Н Е 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2026 року місто Кривий Ріг
Дніпропетровської області 
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В., 
за участю: секретаря судового засідання Авшаряна С.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Акцент-Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

30 травня 2025 року представник акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк») звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Позовна заява мотивована тим, що 27 серпня 2024 року  ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», уклавши з банком кредитний договір АВН0СТ155101724764087479, щодо надання кредиту в розмірі 30 000 грн, строком на 36 місяців (тобто до 26.08.2027) зі сплатою процентів у розмірі 85 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн.
Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 
Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості у зв`язку з чим станом на 29.05.2025 заборгованість останнього за кредитним договором становила 45 237,94 грн, з яких: 29 596,26 грн – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 14 592,50 грн – загальний залишок заборгованості за процентами, 0,00 грн – загальний залишок заборгованості за комісією, 1049,18 грн – загальний залишок заборгованості за пенею. Посилаючись на вищевказані обставини представник позивача просив суд задовольнити позов. 
Представник позивача Шкапенко О.В. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає частковому задоволенню. 
Судом встановлено, що 27.08.2024 між АТ «Акцент-Банк» та відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.
До кредитного договору банк додав паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», та заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101724764087479 від 27.08.2024. 
В порушення умов кредитного договору, відповідач допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого заборгованість останнього станом на 29.05.2025 становила 45 237,94 грн, з яких: 29 596,26 грн – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 14 592,50 грн – загальний залишок заборгованості за процентами, 0,00 грн – загальний залишок заборгованості за комісією, 1049,18 грн – загальний залишок заборгованості за пенею, що підтверджується розрахунком.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Нормою статті 638 ЦК України визначено, що, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Крім того, статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між сторонами укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, зокрема: анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку підписана власноручним підписом відповідача, а паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», та заява про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101724764087479 від 27.08.2024 – електронним підписом. Судом встановлено факт невиконання відповідачем взятих зобов`язань, що у свою чергу, порушує право позивача, у зв`язку із чим заборгованість за кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 29 596,26 грн, та заборгованості за процентами в розмірі 14 592,50 грн, підлягає стягненню з відповідача.
Щодо стягнення заборгованості за пенею в розмірі 1049,18 грн, суд зазначає наступне.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі №758/5318/23 зроблено висновок, що «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
З урахуванням викладеного, до спірних правовідносин, які виникли між сторонами у зв`язку із невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, та відповідно позовні вимоги позивача про стягнення пені задоволенню не підлягають.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2025 рік, складала 3028 грн. 
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі – застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, а відтак враховуючи звернення позивача до суду з позовом в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» розмір судового збору склав 2422,40 грн, та був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.
З урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2366,21 грн (44 188,76 х 2422,40 : 45 237,94 = 2366,21). 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 12, 13, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1048, 1049 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву акціонерного товариства «Акцент-Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків –НОМЕР_1 , місце реєстрації:  АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ: 14360080, місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11) заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101724764087479 від 27.08.2024, станом на 29.05.2025, яка складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 29 596,26 грн, заборгованості за процентами в розмірі 14 592,50 грн, а всього – 44 188 (сорок чотири тисячі сто вісімдесят вісім) грн 76 (сімдесят шість) коп. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків –НОМЕР_1 , місце реєстрації:  АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ: 14360080, місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11) судовий збір в сумі 2366 (дві тисячі триста шістдесят шість) грн 21 (двадцять одна) коп. 
В іншій частині позову – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя         Ю.В.Онопченко