КОПІЯ
Єдиний унікальний номер cправи 678/178/26
Провадження номер 3-678-92/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого-судді Лазаренка А. В. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції ГУ НП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,
за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ: 
05 лютого 2026 року до суду для розгляду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 575109 від 25 січня 2026 року, складений поліцейським ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Кіданчуком Д. С., у якому фабула обвинувачення викладена наступним чином: «25 січня 2026 року близько 13 год. 25 хв. в с. Бохни на дорозі Стрий-Ізварено 321 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем Fiat Linea, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Подільського районного суду м. Кропивницького від 11 листопада 2025 року на 5 років. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим своїми діями порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУПАП». 
Ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до наступного висновку. 
Із аналізу положень ст.ст. 254, 255 КУпАП випливає, що протокол про адміністративне правопорушення – це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. 
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення певної особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення. 
Відповідно до норм діючого в Україні законодавства, обвинувачення повинно бути конкретним і не порушувати право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна чітко знати і розуміти суть обвинувачення.
При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.
Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Тобто у разі доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, судом може бути застосовано оплатне вилучення транспортного засобу. У зв`язку із чим, до протоколу має бути також долучено документ, який підтверджує належність транспортного засобу певній особі.
Суд позбавлений можливості усунути вищезазначені порушення закону, адже не може перебирати на себе не властиву йому функцію висунення обвинувачення, в свою чергу суд повинен розглянути справу повно та всебічно, встановити усі обставини і лише на підставі цього прийняти законне, обґрунтоване та справедливе рішення. 
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. 
У п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» №11 від 17 жовтня 2014 року роз`яснено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення. 
У зв`язку із зазначеним, суд не може встановити фактичні обставини у справі та прийняти судове рішення по суті, тому матеріали справи підлягають поверненню для доопрацювання (належного оформлення) органу, який її порушив. 
Керуючись ст.ст. 7, 245, 256, 278, 280 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч. 5 ст. 126 КУпАП, повернути до відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області для доопрацювання (належного оформлення). 
Органу поліції після доопрацювання (належного оформлення) матеріали справи необхідно направити до суду для розгляду не пізніше десяти днів з моменту отримання даної постанови суду. 
Постанова оскарженню не підлягає. 

Суддя підпис А. В. Лазаренко 

Суддя А. В. Лазаренко