УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №286/1394/25 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В. 
Номер провадження №33/4805/199/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Ющенка Віктора Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 16 червня 2025 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 16 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 09.04.2025 року близько 00 год 26 хв в м.Овруч по вул. Т.Шевченка, керувала автомобілем ЗАЗ Форза, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова. На законну вимогу пройти медичне освідування на причетність до вживання алкогольних напоїв відмовилась на службовий відеореєстратор поліцейського, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права. Звернула увагу, що протокол про адміністративне правопорушення у її присутності не складався, чим уповноваженими особами було проігноровановимоги глави 19 КУпАП. Також, вказала на відсутність в матеріалах справи доказів перебування її в стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження відповідного огляду. Зокрема, зауважила, що вона на місці зупинки транспортного засобу здійснювала продування приладу, однак такий, з невідомих їй причин, не працював. Окрім того, їй не було пред`явлено сертифікат щодо терміну його повірки. Наголосила, що вона погодилась проїхати до медичного закладу, однак поліцейські безпідставно відмовили їй у можливості зробити це разом із собакою, якого вона не змогла залишити без нагляду. Звернула увагу на те, що її не було відсторонено від керування транспортним засобом, а матеріали справи не містять акту приймання-передачі транспортного засобу іншій особі, відповідальній за його зберігання. Крім того, наголосила про безпідставність застосування судом до неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у зв`язку з відсутністю доказів наявності у неї відповідного посвідчення. На місці події таке посвідчення не оглядалось та не вилучалось. На її переконання, рішення суду ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами. 
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №294850 від 09.04.2025 вбачається, що ОСОБА_1 09.04.2025 року близько 00 год 26 хв в м.Овруч по вул. Т.Шевченка, керувала автомобілем ЗАЗ Форза, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. На законну вимогу пройти медичне освідування на причетність до вживання алкогольних напоїв відмовилась на службовий відеореєстратор поліцейського, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №294850 від 09.04.2025 (а.с.2); листом (направленням) до КНП «Овруцька міська лікарня» Овруцької міської ради про проведення медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 (а.с.7); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, та про порядок застосування спеціального технічного засобу від 09.04.2025 (а.с.3, 5); рапортом ст.сержанта поліції поліцейського СРПП ВП №1 Коростенського РУП Царапори П. згідно якого, 09.04.2025 під час комендантської години поблизу блокпосту зупинено автомобіль марки ЗАЗ Форза під керуванням водія ОСОБА_1 . В ході перевірки документів було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано проїхати до лікарні на медичне освідування на факт встановлення алкоголю та пройти огляд за допомогою алкотестера Драгер на місці зупинки. Водійка погодилась пройти огляд на місці зупинки, під час даного освідування повітря видихати в прилад відмовилась. Відносно останньої було складено адміністративний протокол за ст.130 ч.1 та постанову за ст.126 ч.1 (а.с.6); відеозаписом обставин події (а.с.9).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. 
На наявному у матеріалах справи відеозаписі із нагрудних камер поліцейських об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .
Зміст відеозапису свідчить, що водію ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими у неї ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 погодилася пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, проте, не зважаючи на роз`яснення працівниками поліції порядку застосування приладу, водій навмисно не надувала достатнього рівня повітря і відмовилась від проходження огляду, не зважаючи на роз`яснення їй наслідків такої відмови. ОСОБА_1 також роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть правопорушення, повідомлено про складення відносно неї протоколу, від підписання якого водій відмовилась. Їй вказано на відсторонення від керування транспортним засобом.
Матеріали відеозапису підтверджують, що дії працівників поліції відповідали положенням ст.266 КУпАП таІнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. 
Вимогу про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки ОСОБА_1 не висловлювала, що у відповідності до п.5 розділу ІІ зазначеної Інструкції виключало обов`язок працівника поліції пред`являти зазначені документи.
З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 після відмови продути прилад Драгер, не наполягала на проходженні огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та сказала поліцейському «пиши за відмову». Крім того, посилання ОСОБА_1 на неможливість залишити собаку є безпідставними, оскільки матеріалами відеозапису спростовується твердження про відсутність особи, яка могла забезпечити нагляд за собакою на період проходження водієм огляду у закладі охорони здоров`я. 
Аргументи апеляційної скарги щодо не відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом також спростовується відеозаписом. При цьому, законодавством не передбачено обов`язкового складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу під час відсторонення особи від керування транспортним засобом. 
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. 
Посилання у апеляційній скарзі на недотримання працівниками поліції порядку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими. З матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 була обізнана про складення щодо неї адміністративних матеріалів, ознайомлена з правами, визначеними ст.268 КУпАП, мала можливість надати пояснення і ознайомитись з матеріалами, тощо, проте від цього відмовилась.
Твердження ОСОБА_1 про безпідставність призначеного судом стягнення є помилковими. Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною і передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з обов`язковим позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік незалежно від наявності відповідного права у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та незалежно від вилучення посвідчення водія на місці події та інших обставин.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 16 червня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич