Справа № 182/7552/25
Провадження № 3/0182/68/2026 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.2026 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Клименко І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , продавець-стажер ПП «Євро-СВ», за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 410381 від 15.11.2025 ОСОБА_1 15.11.2025 о 10.00 год., знаходячись у приміщенні магазину-кафетерію «Табакко» по вул. Шевченка, 143 у м. Нікополі, Дніпропетровської області здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору відповідно до п. 226.5 ст. 226 Податкового кодексу України. 
В ході перевірки було вилучено тютюнові вироби – сигарети 4 пачки.
ОСОБА_1 в суді пояснила, що нібито вилучені працівниками поліції тютюнові вироби без марок акцизного податку вона нікому не подавала. В магазинчик, де вона працює продавцем-стажером, постійно заходять бомжі, яким вона не дозволяє перебувати у приміщенні і тому виганяє їх постійно. Того дня знову до магазину зайшов бомж, вона його вигнала, але слідом за ним до приміщення зайшов працівник поліції, показав сигарети та сказав, що це вона продала їх бомжу. Зі слів поліцейського ці сигарети були вилучені під час особистого огляду того бомжа. Тому, заперечуючи свою провину, ОСОБА_1 вважає, що протокол у відношенні нього складений незаконно, законодавство вона не порушувала, а тому подала письмове клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення. 
Вивчивши надані матеріали, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП достовірними і належними доказами не доведена, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Так, до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було додано фотознімки, нібито, з місця складення протоколу. Разом з тим, суддя вважає, що додані фотознімки не відображають всіх обставин події, які відбувалися під час складання протоколу, а тому не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Суддя не бере до уваги і додані до матеріалів справи фотознімки із зображенням невідомих тютюнових виробів, оскільки на них неможливо ідентифікувати місце події, фотознімки фасаду магазину та вітрини жодним чином не дають змістовної інформації про те, де і коли вони були зроблені.
Крім того, до протоколу не додано жодних доказів, які б підтверджували, що в зазначений день, час та місці ОСОБА_1 дійсно здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, враховуючи при цьому, що торгівля - це процес обміну товарів на гроші з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку. 
На переконання судді факт продажу сигарет в даному випадку жодним чином не зафіксований і не підтверджений. При цьому, як покупець безакцизного товару у справі зазначений громадянин ОСОБА_2 , який, нібито, придбав 4 пачки сигарет у магазині по АДРЕСА_2 . Проте сплачені за товар грошові кошти, які б мали були вилучені у ОСОБА_1 , відсутні і вилучені не були. 
Суддею також вживалися заходи щодо виклику до суду для допиту свідка вчиненого правопорушення - ОСОБА_2 для підтвердження або ж спростування показів порушника; щоб встановити чи саме ОСОБА_1 була тією особою, яка продала йому сигарети без марок акцизного податку. Але цей свідок на виклик до суду не з`явився, з`ясувати в нього обставини події не виявилось за можливе. Тому суддя не може взяти до уваги письмові пояснення свідка як доказ вини ОСОБА_1 , оскільки пояснення власноручно вказаним свідком не писалися, а були лише ним підписані, а тому вказаний доказ не може підтверджувати факту роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку. 
Також, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинила правопорушення відповідно до п. 226.5 ст. 226 Податкового Кодексу України, норма якої передбачає «Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах».
При цьому суддя звертає увагу на викладення формулювання вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП щодо ОСОБА_1 у протоколі наступним змістом: «15.11.2025 о 10.00 год., знаходячись у приміщенні магазину-кафетерію «Табакко» по вул. Шевченка, 143 у м. Нікополі, Дніпропетровської області здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку відповідно до п. 226.5 ст. 226 Податкового кодексу України», проте адміністративне правопорушення має місце за порушення законодавства, а не вчинення дій відповідно до нього.
Так, у своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Пункт 2 статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.
Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).
У зв`язку із застосуванням даного принципу саме поліцейський, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Враховуючи зазначене, виходячи з вимог ст. 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП за фактом торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, належними та допустимими доказами не доведений.
Оскільки суддя повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування, не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.  
Оскільки інших беззаперечних та переконливих доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку в матеріалах справи немає, тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення. 
Щодо вилучених сигарет без марок акцизного податку, то суддя вважає, що, оскільки вилучені тютюнові вироби без марок акцизного податку (відповідно до протоколу особистого огляду, огляду речей та їх вилучення від 15.11.2025, квитанція № 108) не відповідають вимогам діючого законодавства і відносяться до вилученої з обігу продукції, то вони підлягають знищенню на підставі ст. 228 Податкового кодексу України.
Керуючись ст. 221, п. 1) ст. 247, 256, 283, 284 КУпАП, ст. 228 Податкового кодексу України, 

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 за ст. 156 КУпАП - закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. 
Вилучені в ході огляду тютюнові вироби в кількості 4 пачки (згідно протоколу огляду речей та їх вилучення від 15.11.2025, які передано на зберігання відповідно до квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №108) – знищити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження. 

Суддя:	  	І. В. Клименко