ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 р. 	Справа № 591/6335/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Ральченка І.М. , Подобайло З.Г. 
за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Сумської міської ради на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22.12.2025 (суддя Клименко А.Я., вул. Академічна, 13, м. Суми, 40607) по справі № 591/6335/25
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до  Виконавчого комітету Сумської міської ради   
про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернулась до Зарічного районного суду м.Суми з адміністраттивним позовом до Виконавчого комітету Сумської міської ради, в якому просила суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову №385 від 14.04.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 1700 грн.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.12.2025 позовні вимоги задоволено.
Скасовано постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Сумської міської ради №526 від 26.05.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Виконавчим комітетом Сумської міської ради подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22.12.2025 скасувати та ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення ним дотримана, доказом вини позивача у вчиненні правопорушення є протокол та фотофіксація до протоколу. Вважає, що висновки суду першої інстанції про недоведеність вини позивача не відповідають фактичним обставинам.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджено, що 13.05.2025 головним спеціалістом Департаменту інспекційної роботи Сумської міської ради складений протокол серії ДІР СМР №200275 про адміністративне правопорушення відносно ФОП ОСОБА_1 . Відповідно до протоколу зазначено, що 13.05.2025 об 11:45 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено факт відсутності урни для збору сміття перед входом до "Оптика 1.0" ФОП ОСОБА_1 , чим порушено вимоги п.п. 11 п. 11.2 р. ХІ додатку до рішення Сумської міської ради від 26.12.2014 №3853-МР "Про затвердження правил благоустрою міста Суми". Додатком до протоколу зазначено фотофіксацію.
26.05.2025 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Сумської міської ради розглянуто справу про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. За результатами розгляду справи 26.05.2025 адміністративною комісією складено постанову №526, якою визнано позивачку винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700 грн.
Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржила її до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Частиною 1 статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Рішенням Сумської міської ради від 26 грудня 2014 року № 3853-МР затверджено Правила благоустрою міста Суми.
Згідно пп. 11 п. 11.2 розділу ХІ Додатку до рішення Сумської міської ради "Про затвердження Правил Благоустрою міста Суми" від 26.12.2014 № 3853-МР, підприємства, установи та організації (в особі їх посадових осіб), фізичні особи-підприємці, громадяни, іноземці, особи без громадянства, балансоутримувачі, власники та орендарі об`єктів зобов`язані: забезпечувати розміщення контейнерів, урн для збору сміття та твердих побутових відходів у спеціально визначених місцях, утримання їх у належному санітарно-технічному стані, згідно з санітарними нормами і правилами.
Згідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Матеріалами справи встановлено, що постановою № 385 від 14.04.2025 ФОП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. з підстав порушення нею п.п. 11, п. 11.2 р. ХІ додатку до рішення Сумської міської ради від 26.12.2014 №3853-МР "Про затвердження правил благоустрою міста Суми".
Обґрунтовуючи позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 зазначено, що орендоване нею приміщення за адресою АДРЕСА_1 не має прямого виходу на вулицю, а виходом через спільний коридор користуються, в тому числі, Укрпошта та магазин дизайну і декору, а тому на думку позивача її безпідставно було притягнуто до відповідно ст. 152 КАС України . 
Колегія суддів зазначає, що відповідно ч.2 ст. 62 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Стаття 152 КУпАП встановлює відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності у вигляді штрафу за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів. 
Згідно п.п. 11, п. 11.2 р. ХІ додатку до рішення Сумської міської ради від 26.12.2014 №3853-МР "Про затвердження правил благоустрою міста Суми" на суб`єктів підприємницької діяльності покладено обов`язок забезпечувати розміщення контейнерів, урн для збору сміття та твердих побутових відходів у спеціально визначених місцях
ФОП ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності, а відповідно до рішення до рішення Сумської міської ради від 26.12.2014 №3853-МР "Про затвердження правил благоустрою міста Суми" на суб`єктів підприємницької діяльності покладено обов`язок забезпечувати розміщення контейнерів, урн для збору сміття та твердих побутових відходів у спеціально визначених місцях. Оскільки ФОП ОСОБА_1 такого обов`язку не виконала, а тому підлягає відповідальності за ст. 152 КАС України.
При цьому, ФОП ОСОБА_1 не заперечувала свого обов`язку забезпечувати розміщення урни для збору сміття, посилаючись на те, що на момент перевірки урна була у неї в наявності, проте з наявністю певних підстав вона була відсутня у спеціально відведеному місці.
Оскільки на момент проведення перевірки урна для збору сміття у спеціально визначеному місці була відсутня, а тому в діях позивача наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 152 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 2 ст 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що спірна постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування відсутні.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, наведені обставини не враховано судом першої інстанції, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно положень ст. 317 КАС України з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно з п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сумської міської ради - залишити без задоволення.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22.12.2025 по справі № 591/6335/25 залишити без змін. 
Прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко   З.Г. Подобайло