Виноградівський районний суд Закарпатської області 
______________________________________________________________
Справа № 299/331/26
Номер провадження 3/299/129/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли від Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Богданівка Шосткинського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , стрілець взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ), військове звання «старший солдат», -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 слідець взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 перевищив службові повноваження, тобто умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, вчинені в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-14 КУпАП.
Правопорушення вчинено за таких обставин.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Згідно із функціональних обов`язків, інструктор відділення рекрутингу та комплектування відповідає за: підготовку та проведення заходів щодо пропагування військової служби у Збройних Силах України; проведення заходів рекрутингу, вербування громадян для проходження військової служби за контрактом, а також для вступу на навчання у вищих військових навчальних закладах (далі - ВВНЗ) або вищих навчальних закладах, що мають військові навчальні підрозділи (далі - ВНП ВНЗ); проведення активного пошуку та заходів рекрутингу кандидатів на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу на кафедрах військової підготовки, підприємствах установах та організаціях, центрах зайнятості тощо проведення рекламно-агітаційної роботи під час проведення масових акцій на території відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_3 ; проведення рекламної роботи в районному центрі зайнятості населення; всебічна допомога кандидатам з числа офіцерів запасу в отриманні документації на призов від командування військових частин (листа погодження на посаду, картки професійного відбору, аркуша вивчення, результатів перевірочних іспитів, витягу з протоколу засідання атестаційної комісії військової частини відбір кандидатів для проходження військової служби у Збройних Силах України.
У відповідності до вимог ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовців старший солдат є начальником за військовим званням для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини. 
Під час несення обов`язків військової служби у групі оповіщення військовослужбовці уповноважені вручати повістки, здійснювати перевірку документів та доставляти громадян до ТЦК.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_1 за своїми військовим званням та службовими обов`язками наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та являється військовою службовою особою.
Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Статтею 29 Конституції України відображено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.
Приписами ст. ст. З, 68 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97, визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність.
Статтями 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовим статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зазначено, що військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою 
славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини.
Відповідно до ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі — Положення про ТЦК та СП), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Нормами ч. ч. 8, 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (надалі - Положення) зазначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: беруть участь разом з відповідними органами управління у сфері освіти у повсякденному керівництві допризовною підготовкою; за сприяння місцевих держадміністрацій, виконавчих органів міських рад виконують рішення призовних комісій про призов громадян на строкову військову службу; взаємодіють з місцевими держадміністраціями з питань залучення громадян на військову службу та проходження громадянами альтернативної (невійськової) служби; ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам.
Відповідно до п.16 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» встановлено, що адміністративне затримання та доставлення до органів ТЦК та СП військовозобов`язаних, які вчинили адміністративні правопорушення здійснюють органи (підрозділи) поліції. 
Так, близько 12 год. 00 хв. 16.01.2026 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 у складі групи з числа ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у с, Чорнотисів, Берегівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 та інші зі складу вказаної групи, виконуючи заходи оповіщення військовозобов`язаних, зустрів громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 
ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_5 що йому необхідно пройти до автомобіля та прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово- облікових даних, оскільки, ОСОБА_5 перебуває у розшуку.
Надалі, ОСОБА_5 відмовився сідати до автомобіля марки Шкода Октавія на іноземній реєстрації, однак ОСОБА_1 діючи спільно з військовослужбовцями ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проти волі ОСОБА_5 , усупереч п.16 Постанови Кабінету Міністрі 560, Інструкції по особовому складу ІНФОРМАЦІЯ_2 по перевірці військово-облікових документів затвердженої наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.12.2025 здійснив його затримання та посадив до вказаного автомобіля, чим порушив конституційні права ОСОБА_5 щодо гідності та недоторканості, чим вчинив перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-14 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з перших днів повномасштабного вторгнення став на захист суверенітету та цілісності держави. За дату та часу вказаного у протоколі дійсно перебував у групі оповіщення та допустив інкриміноване йому правопорушення. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення визнав повністю. При призначенні покарання просив врахувати ту обставину, що до адміністративної відповідальності притягається вперше, вину визнає, щиро розкаюється, позитивно характеризується по місцю несення служби. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-14 КУпАП.
Частина 2 ст.172-14КУпАП передбачає відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку із воєнною агресією Російської Федерації проти України на всій території країни введено воєнний стан.
За змістом статті 1 Закону України «Про оборону України» та статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Старший солдат ОСОБА_1 перебуваючи на військовій службі на посаді стрільця взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , 16.01.2026 року, під час виконання обов`язків військової служби, а саме здійснення оповіщення громадян по призову на військову службу, здійснив затримання військовозобов`язаного громадянина ОСОБА_5 , після чого, проти його волі, повів до автомобіля, чим обмежив конституційні права останнього щодо гідності та недоторканості, чим вчинив в умовах особливого періоду та дії воєнного стану військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-14 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 окрім визнання винуватості, про що останній вказав під час розгляду справи, у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, підтверджується матеріалами справи, які у відповідності до ст. 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом №7 про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 172-14 КУпАП від 22.01.2026, письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи.
Обставин, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_4 передбачених ст.17 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Під час розгляду справи не встановлено обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 23 КУпАП - адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення до ОСОБА_1 судом враховується таке.
Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , щиро беззаперечно визнає свою вину, з початку повномасштабного вторгнення став на захист суверенітету та цілісності держави, позитивно характеризується, правопорушенням не завдано значної шкоди.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, до адміністративної відповідальності притягується вперше, тяжких наслідків правопорушення не спричинило, керуючись вимогами ст.22 КУпАП України, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-14 КУпАП України і обмежитися усним зауваженням. Оголошення ОСОБА_1 усного зауваження, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень.
У відповідності з ч. 2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.
Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-14 КУпАП України на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-14 КУпАП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя	Леньо В. В.