РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2026 року 	м. Рівне	№460/1633/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник Дітчук Я.М., Панфілова Д.А., 
відповідача: представник Ваховський А.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Військової частини НОМЕР_1 	
 	про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинення певних дій, 	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинення певних дій.
Позивач просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2025 №170-ОД "Про завершення службового розслідування за фактом самовільного залишення оборонних позицій військовослужбовцем" в частині щодо ОСОБА_1 – пункт 2 наказу – за порушення військової дисципліни, порушення вимог абзаців 2, 3, 4, 5, 11 статті 11, статті 13, абзацу 1 статті 49, абзаців 2,5 статті 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1, абзаців 1, 2, 3, 4, 5, 6 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді "Сувора догана";
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.01.2025 №22 (по стройовій частині) в частині щодо ОСОБА_1 (пункт 4 наказу) та повернути ОСОБА_1 до виконання службових обов`язків за посадою;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткові види грошового забезпечення з серпня 2024 року по дату поновлення на посаді та провести усі відповідні дії по відновленню прав позивача.
Позов обґрунтовано тим, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності відсутні, оскільки порушень вимог законодавства, які зафіксовані в акті службового розслідування, позивач не вчиняв. Його дії були спрямовані на збереження власного життя та життя особового складу та не потягнули жодних негативних наслідків. Відповідачем було порушено порядок проведення службового розслідування. Зокрема, висновки акта службового розслідування ґрунтуються на припущеннях та показаннях непрямих свідків, які є суперечливими. Вина позивача, причинно-наслідковий зв`язок та наявність самої події (правопорушення) відповідачем не доведено, стан здоров`я позивача – проігноровано. Жодної інформації про отримання позивачем акубаротравми (що підтверджується довідкою про обставини травми) у висновку службового розслідування не відображено. Застосування дисциплінарного стягнення не може ґрунтуватися на припущеннях або недоведених фактах. Крім того, із зазначеним актом та наказом про завершення службового розслідування позивача ознайомлено не було. Про факт накладення дисциплінарного стягнення позивач дізнався від свого представника, адвоката Панфілової Д.А., після отримання нею відповіді на адвокатський запит. 
Ухвалою суду від 10.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, призначено судове засідання на 06.03.2025.
Ухвалою від 03.03.2025 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, замінив судове засідання, призначене на 06.03.2025, підготовчим засіданням.
05.03.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки службове розслідування проведено у встановленому порядку. В акті службового розслідування чітко визначені пункти описової частини, в яких зазначено неправомірні дії військовослужбовців, причинний зв`язок між діями військовослужбовців та подією, що трапилася, вину військовослужбовців, причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення. Про проведення службового розслідування позивачу було відомо, що підтверджується його особистими поясненнями від 01.09.2024. По факту завершення розслідування, після підписання акта та відповідного наказу, заступник командира військової частини з психологічної підтримки зазначений наказ довів позивачу особисто, після відмови від ознайомлення з наказом, 27.09.2024 було складено акт про відмову від ознайомлення з наказом службового розслідування в присутності двох свідків. Отже, позивачем пропущено строк звернення до суду. Крім того, підставою для виготовлення довідки про обставини травми ((контузії, каліцтва) є наказ командира військової частини про отримання бойового поранення військовослужбовцем, основною підставою видання якого є первинна медична картка форми 100. Зазначена довідка щодо позивача містить технічну помилку або недостовірні факти, оскільки мінометного обстрілу позицій, де перебував ОСОБА_1 , у час, записаний у довідці, не фіксувалося. З приводу цього призначено службову перевірку, про результати якої буде повідомлено суд. Відповідач просив залишити позов без розгляду або відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Підготовче засідання 06.03.2025 відкладено за клопотанням представника відповідача на 03.04.2025.
10.03.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою з наказом про завершення службового розслідування позивача ознайомлено не було, що вплинуло на час звернення до суду. Акт про відмову від ознайомлення позивачем із результатами службового розслідування не було долучено відповідачем до відзиву, не внесено в опис матеріалів службового розслідування, не долучено до цих матеріалів, що вказує на намагання ввести суд в оману щодо фактичних обставин справи. Крім того, причинний зв`язок отриманої позивачем акубаротравми під час захисту Батьківщини підтверджено належними та допустимими доказами, які містяться у матеріалах справи, а сумніви відповідача щодо імовірно недостовірної інформації не підтверджені обставинами справи та доказами. 
18.03.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно з якими твердження, викладені у відповіді, є безпідставними та необґрунтованими. Відповідач категорично не заперечує факт отримання позивачем акубаротравми, однак спростовує дані, які наведені у довідці форми №100. Невід`ємним є той факт, що старший лейтенант ОСОБА_1 , в порушення наказів старшого начальника, самовільно залишив оборонні позиції в районі н.п.Табаївка Куп`янського району Харківської області, що і стало причиною проведення службового розслідування. Позивач визнав факт залишення позицій у своїх поясненнях. 
03.04.2025 підготовче засідання відкладено на 08.05.2025 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді.
Ухвалою суду від 06.05.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.
У підготовчому засіданні 08.05.2025 оголошено перерву у зв`язку з витребуванням доказів до 05.06.2025.
Підготовче засідання 05.06.2025 відкладено за клопотанням представника відповідача на 26.06.2025.
У підготовчому засіданні 26.06.2025 задоволено клопотання представника позивача – ухвалою від 26.06.2025 призначено судову експертизу, зупинено провадження у цій справі.
18.07.2025 матеріали судової справи надіслано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи.
19.08.2025 адміністративна справа разом з клопотанням про надання додаткових відомостей і матеріалів необхідних для проведення досліджень та відповідними додатками надійшли до суду.
Ухвалою суду від 22.08.2025 поновлено провадження у справі, ухвалено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.09.2025.
У підготовчому засіданні 02.09.2025 задоволено клопотання представника відповідача: замінено первісного відповідача, Військову частину НОМЕР_2 , його правонаступником, Військовою частиною НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 02.09.2025 виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 26.06.2025.
Ухвалою суду від 02.09.2025 витребувано у позивача додаткові докази. 
У підготовчому засіданні 02.09.2025 оголошено перерву у зв`язку з витребуванням додаткових доказів до 16.09.2025. 
У підготовчому засіданні 16.09.2025 суд прийняв відмову позивача від проведення експертизи, задовольнив клопотання позивача про виклик свідків, закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 14.10.2025.
Судове засідання 14.10.2025 відкладено за клопотанням представника відповідача на 13.11.2025.
У судовому засіданні 13.11.2025 оголошено перерву у зв`язку з витребуванням додаткових доказів до 11.12.2025.
Судове засідання 11.12.2025 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді. Судове засідання відкладено на 22.01.2026.
У судовому засіданні 22.01.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив, що судове рішення буде проголошено 02.02.2026.
У судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву. Просили позов задовольнити повністю.
Представник відповідача заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Просив залишити позов без розгляду або відмовити у задоволенні позову повністю.
Розглянувши заяви по суті справи, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.
25 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу у Збройні Сили України.
Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 25.02.2022 №2 (по стройовій частині) молодший лейтенант ОСОБА_1 , призваний Військовою частиною НОМЕР_2 25 лютого 2022 року, командир 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, з 25 лютого 2022 року зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення та вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (т.1 – а.с.110).
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 19.08.2024 №439-АГД (з адміністративно-господарської діяльності) "Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення позицій військовослужбовцями" наказано провести службове розслідування, зокрема, щодо старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , щодо факту самовільного залишення позицій підрозділу, що мав місце 19 серпня 2024 року (т.1 – а.а.с.118-119).
Проведення службового розслідування доручено заступнику командира Військової частини НОМЕР_2 з психологічної підтримки ОСОБА_4 .
Наказ від 19.08.2024 №439-АГД було видано, зокрема, на підставі рапорта старшого лейтенанта ОСОБА_3 , командира 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , від 19.09.2024 №5150/1489, про що зазначено у констатуючій частині наказу.
Згідно з п.27 розпорядчої частини наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 25.08.2024 №456-АГД (з адміністративно-господарської діяльності) "Про отримання бойового поранення військовослужбовцями Військової частини НОМЕР_2 ", старший лейтенант ОСОБА_1 , командир 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , вважається таким, що 19 серпня 2024 року отримав бойове травмування. Діагноз: акубаротравма, яку отримав під час здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Харківській області, у складі сил і засобів об`єднаних сил в районах виконання бойових (спеціальних) завдань, в районах ведення активних бойових дій, оборонних дій згідно з бойовими розпорядженнями в районі населеного пункту Табаївка Петропавлівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області. Травмування не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Під час отримання травмування перебував у засобах захисту. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (т.1 – а.а.с.115-117).
На підставі зазначеного наказу від 25.08.2024 №456-АГД Військовою частиною НОМЕР_2 видано довідку про обставини травми (поранення, контузії) від 30.08.2024 №1489/1254, згідно з якою старший лейтенант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , 19 серпня 2024 року одержав акубаротравму. Евакуйований 21 серпня 2024 року до медичного пункту Військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 з подальшою евакуацією до передової хірургічної групи К3 від Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (стабілізаційного пункту Ківшарівка), де було оглянуто військовослужбовця, надано йому допомогу та в подальшому сплановано подальшу евакуацію до Військового польового шпиталю С2 Військово-медичного клінічного центру Північного регіону, Куп`янський район. За обставин: 19.08.2024 орієнтовно 17.00год. отримав травмування в результаті мінометного обстрілу противником по позиціях на передньому краї в районі населеного пункту Табаївка Петропавлівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області при виконанні обов`язків військової служби у період дії воєнного стану. Травмування отримав при виконанні бойового завдання. В стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння не перебував. Під час отримання травмування перебував у засобах захисту. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (т.1 – а.с.38).
29 серпня 2024 року командир Військової частини НОМЕР_2 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтава із заявою (повідомленням) №1489/2286 про кримінальне правопорушення, якою просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення командиром 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_1 , кулеметником 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_5 , кулеметником 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_6 , кулеметником 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 молодшим сержантом ОСОБА_7 , кулеметником 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 старшим сержантом ОСОБА_8 , стрільцем 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_9 злочину, передбаченого ст.429 КК України (т.1 – а.а.с.177-178).
Згідно з п.5 розпорядчої частини наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 01.09.2024 №247 (по стройовій частині), у зв`язку з призначенням службового розслідування, зокрема, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , усунуто від виконання службових обов`язків з 01 вересня 2024 року (т.1 – а.с.111).
За наслідками службового розслідування складено акт службового розслідування від 24.09.2024 №1489/244, який 24.09.2024 затверджено командиром Військової частини НОМЕР_2 (т.1 – а.а.с.156-172).
У зазначеному акті службового розслідування зафіксовано такі обставини вчиненого правопорушення:
19.08.2024 командиру Військової частини НОМЕР_2 від командира 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_3 надійшов рапорт №5150/1489 про те, що близько 12.30 19.08.2024 старший лейтенант ОСОБА_1 , командир 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_5 , кулеметник 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_6 , кулеметник 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , молодший сержант ОСОБА_7 , кулеметник 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , старший сержант ОСОБА_8 , кулеметник 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , самовільно залишили оборонну позицію в ІНФОРМАЦІЯ_3 (командно-спостережний пункт) 2 стрілецької роти " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", що знаходиться поблизу населеного пункту Табаївка Харківської області. Близько 20.00 19.08.2024, як повідомив командир 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , вищевказані військовослужбовці були помічені за місцем розташування 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 .
Вина військовослужбовців виражається у формі прямого умислу уникнення виконання бойових завдань щодо забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, захисту України та має ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.429 КК України. 
Своїми діями старший лейтенант ОСОБА_1 , командир 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_5 , кулеметник 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_6 , кулеметник 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , молодший сержант ОСОБА_7 , кулеметник 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , старший сержант ОСОБА_8 , кулеметник 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 порушили вимоги законів України та наступних нормативно-правових актів:
- ст.429 Кримінального кодексу України – самовільне залишення поля бою під час бою або відмова під час бою діяти зброєю;
- абзаців 2, 3, 4, 5, 11 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої на військовослужбовця покладено обов`язок свято і непорушно дотримуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
- статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові;
- статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок;
- абзацу 1 статті 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якого військовослужбовці повинні бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому;
- абзаців 2, 5 статті 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до яких внутрішній порядок досягається: глибоким розумінням, свідомим і неухильним виконанням військовослужбовцями обов`язків, визначених законами України та статутами Збройних Сил України, неухильним виконанням розпорядку дня;
- статті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якої військова дисципліна – бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України;
- абзаців 1, 2, 3, 4, 5, 6 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Актом від 24.09.2024 №1489/244 запропоновано, зокрема, повідомити Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтава, про вчинення зазначеними військовослужбовцями кримінального правопорушення, покарання за яке передбачене ст.429 КК України, а також притягнути військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани.
Згідно з п.2 розпорядчої частини наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2025 №170-ОД (з основної діяльності) "Про завершення службового розслідування за фактом самовільного залишення оборонних позицій військовослужбовцем", за порушення військової дисципліни, порушення вимог абзаців 2, 3, 4, 5, 11 статті 11, статті 13, абзацу 1 статті 49, абзаців 2, 5 статті 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1, абзаців 1, 2, 3, 4, 5, 6 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зокрема, командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді "Сувора догана" (т.1 – а.а.с.121-134).
Відповідно до п.8 розпорядчої частини наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 25.09.2024 №271 (по стройовій частині), у зв`язку з завершенням службового розслідування, зокрема, старший лейтенант ОСОБА_1 , командир 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , допущений до виконання службових обов`язків за штатною посадою з 25 вересня 2024 року (т.1 – а.с.112).
Згідно з витягом з Реєстру досудових розслідувань від 02.10.2024, на підставі ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 30.09.2024 у справі №554/9917/24 за повідомленням Військової частини НОМЕР_2 02.10.2024 зареєстроване кримінальне провадження №62024170020008175 за ст.429 КК України щодо самовільного залишення (без наказу) оборонних позицій в районі блокування КСП 2 СР " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", що знаходиться в районі с.Табаївка Куп`янського району Харківської області, військовослужбовцями старшим лейтенантом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командиром 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , солдатом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , кулеметником 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , солдатом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , кулеметником 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , молодшим сержантом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , кулеметником 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , старшим сержантом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , кулеметником 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , солдатом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , стрільцем 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , в ході ведення бою зі зброєю, за попередньою змовою групою осіб (т.1 – а.а.с.137-138).
Згідно з п.4 розпорядчої частини наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 02.10.2024 №278 (по стройовій частині), на підставі внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження від 02.10.2024 №620244170020008175 відносно військовослужбовців усунуто від виконання службових обов`язків, зокрема, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , з 02 жовтня 2024 року (т.1 – а.с.113).
Пунктом 4 розпорядчої частини наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.01.2025 №22 (по стройовій частині) наказано вважати таким, що зарахований і перебуває в розпорядженні начальника Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_10 " та утримується у списках Військової частини НОМЕР_2 з 02 жовтня 2024 року, зокрема, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 (т.1 – а.с.51).
Вважаючи п.2 наказу від 24.09.2025 №170-ОД та п.4 наказу від 20.01.2025 №22 протиправними в частині, що стосується позивача, останній звернувся до суду з позовом у цій справі.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до ст.17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі – Закон №2232-ХІІ), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частиною 4 статті 2 Закону №2232-ХІІ встановлено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Законом України від 24.03.1999 №548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби).
Статтею 11 Статуту внутрішньої служби передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:
свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;
постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;
поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;
бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;
вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;
виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Статтею 16 Статуту внутрішньої служби передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Статтею 26 Статуту внутрішньої служби визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних сил України" від 24.03.1999 №551-XIV затверджений Дисциплінарний статут Збройних Сил України, (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Згідно із ст.ст.1, 2 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту установлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Згідно з ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту, за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Статтею 6 Дисциплінарного статуту установлено, що право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.
У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.
Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення.
Згідно із ст.45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності. Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.
За приписами ст.48 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-85 Дисциплінарного статуту.
Так, згідно із ст.83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Статтями 84, 85 цього ж Статуту установлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Згідно із ст.86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.
При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.
Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок №608).
Згідно з абз.4 п.2 розд.I Порядку №608, службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.
Пунктами 1, 3 розділу ІІІ Порядку №608 встановлено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).
Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
Згідно з п.п.8, 9 розд.ІІІ Порядку №608, особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.
Відповідно до п.п.1, 3 розд.ІV Порядку №608, особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.
Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Як вбачається з п.1 розд.V Порядку №608, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
Відповідно до п.3 розд.V Порядку №608, в описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
Згідно з вимогами п.6 розд.V Порядку №608, після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Пунктом 1 розділу VІ Порядку №608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.
Відповідно до вимог п.2 розд.VІ Порядку №608, дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Згідно з вимогами п.3 розд.VІ Порядку №608, якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.
Предметом спору у цій справі є правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани за порушення військової дисципліни – залишення визначеної бойовим наказом позиції.
Суд наголошує, що за приписами Порядку №608 у межах проведеного службового розслідування підлягають встановленню:
- неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; 
- причинний зв`язок між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; 
- вина військовослужбовця;
- порушення нормативно-правових актів, інших актів законодавства;
- причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення; 
- у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.
При цьому, службове розслідування повинно бути проведено у чіткій відповідності з вимогами Порядку №608.
Як встановлено судом, підставою для проведення щодо позивача службового розслідування став рапорт старшого лейтенанта ОСОБА_3 , командира 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , від 19.09.2024 №5150/1489, про що зазначено у констатуючій частині наказу від 19.08.2024 №439-АГД.
У цьому рапорті старший лейтенант ОСОБА_3 повідомив командира Військової частини НОМЕР_2 , зокрема, про те, що командир 2 стрілецького відділення 2 стрілецької роти старший лейтенант ОСОБА_1 (разом з іншими військовослужбовцями, зазначеними в рапорті) 19.08.2024 без наказу самовільно покинув позиції в районі блокування КСП 2 стрілецької роти " ІНФОРМАЦІЯ_4 " та вирушив в розташування підрозділу н.п.Курилівка близько 12.30год (т.1 – а.с.174).
Поряд з цим, за змістом оспорюваного наказу від 24.09.2025 №170-ОД "Про завершення службового розслідування за фактом самовільного залишення оборонних позицій військовослужбовцем", попередньо встановлено, що командир 2 стрілецького відділення 2 стрілецької роти старший лейтенант ОСОБА_1 (разом з іншими зазначеними військовослужбовцями) з 15.00 19.08.2024 самовільно всупереч наказам старшого начальника залишили поле бою (п.3.19 наказу). З пояснення головного сержанта Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_10 вбачається, що … внаслідок самовільного залишення визначених бойовими наказами оборонних позицій, зокрема, старшим лейтенантом ОСОБА_1 отримали поранення та загинули військовослужбовці Військової частини НОМЕР_2 (п.3.12. наказу) (т.1 – а.а.с.31, 33).
Також під час розгляду справи судом досліджено довідку про обставини травми (поранення, контузії) від 30.08.2024 №1489/1254, згідно з якою старший лейтенант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , 19.08.2024 орієнтовно 17.00год. отримав травмування в результаті мінометного обстрілу противником по позиціях на передньому краї в районі населеного пункту Табаївка Петропавлівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області при виконанні обов`язків військової служби у період дії воєнного стану (т.1 – а.с.38).
Суд звертає увагу на те, що наведені дані щодо орієнтовного часу залишення позивачем оборонних позицій не узгоджуються між собою, а обставини щодо поранень та загибелі військовослужбовців не доведені жодними належними та допустимими доказами. Так, у матеріалах службового розслідування відсутній поіменний список поранених та вбитих осіб, не доведено факту існування причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та зазначеними тяжкими наслідками.
Отже, сам факт, дата, час та подія імовірного правопорушення під час службового розслідування встановлені не були.
У ході службового розслідування не встановлювалися обставини щодо тяжкості отриманих позивачем травм та не з`ясовувалося, чи мав позивач можливість за станом здоров`я нести бойове чергування на позиції до моменту його заміни.
Відповідач у заявах по суті та його представник у судових засіданнях стверджували про технічну помилку або недостовірні факти, що містяться в документах про поранення ОСОБА_1 , з приводу чого призначено службову перевірку, про результати якої буде повідомлено суд. Однак до закінчення судового розгляду відповідач жодних доказів недостовірності чи скасування відповідних довідок та наказу суду не надав.
Натомість, матеріалами справи підтверджено факт отримання ОСОБА_1 19 серпня 2024 року під час проходження військової служби внаслідок безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини акубаротравми.
Зазначена обставина підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_3 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 30.08.2024 №1489/1254, що видана на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_3 від 25 серпня 2024 року №456-АГД (т.1 – а.с.38,).
У зв`язку з отриманням бойового поранення ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.
Так, згідно з первинною медичною карткою №95/12541 (форма №100), первинну допомогу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надано 21.08.2024. У картці констатовано, що поранений захворів о 17.00год 19.08.2024 (біля н.п.Табаївка, мінометний обстріл). Діагноз: АКБТ? (т.1 – а.с.39).
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого 2126 від 27.08.2024, виданою КНП "Шевченківська центральна районна лікарня", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні з 21.08.2024 до 27.08.2024. Діагноз: ВТ (21.08.24) АБТ без пошкодження цілісності б/п (т.1 – а.а.с.42, 43).
Згідно з довідкою Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_4 від 15.10.2024 №7289, 15 жовтня 2024 року проведено медичний огляд старшого лейтенанта ОСОБА_1 , 1986р.н. Стан після перенесеної ВТ (19.08.2024): акубаротравми з формуванням суб`єктивного вушного шуму. Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. На підставі статей 43-б, 23-в, 61-в, 64-в, 83-в графи ІІІ Розкладу хвороб придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (т.1 – а.с.40).
Таким чином, обставини щодо травмування позивача під час мінометного обстрілу 19 серпня 2024 року та впливу його стану здоров`я на можливість ведення бойових дій були обов`язковими для з`ясування під час проведення службового розслідування.
Однак, відповідачем цього зроблено не було, що порушує вимоги п.8 розд.ІІІ Порядку №608 в частині всебічності, повноти та об`єктивності проведення службового розслідування.
Крім того, під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав суду, що жодного рапорта 19.08.2024 командиру Військової частини НОМЕР_2 не подавав, зважаючи на поганий стан здоров`я. Свідок визнав, що рапорт, копія якого міститься в матеріалах справи, писав власноручно на початку вересня (5-7) 2024 року, перебуваючи у медичному закладі, на прохання заступника командира Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_11 , дату 19.08.2024 вказав на його ж прохання. 
Свідок ОСОБА_3 також показав суду, що 20.08.2024 вже всі військовослужбовці залишали бойові позиції без жодних наказів, зважаючи на масований наступ ворога та неможливість утримання позицій. Підтвердив, що 19.08.2024 наказу на залишення бойових позицій не було, однак дії ОСОБА_1 кваліфікував як такі, що в існуючих на той час обставинах дали можливість зберегти особовий склад.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення строку проведення службового розслідування, встановленого ст.85 Дисциплінарного статуту та п.13 розд.ІІІ Порядку №608, - один місяць з дня призначення розслідування командиром.
Вказуючи на дотримання норм Порядку №608, відповідач долучив до матеріалів справи витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 17.09.2024 №520-АГД (з адміністративно-господарської діяльності) "Про продовження строку проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення позицій військовослужбовцями", яким продовжено строк проведення службового розслідування по факту самовільного залишення позицій військовослужбовцями до максимального терміну на 30 календарних днів до 16 жовтня 2024 року (т.1 – а.с.120).
Суд звертає увагу на те, що матеріали службового розслідування згідно з описом (т.1 – а.с.141) та наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2024 №170-ОД "Про завершення службового розслідування за фактом самовільного залишення оборонних позицій військовослужбовцем" не містять посилань на зазначений наказ від 17.09.2024 №520-АГД.
Крім того, з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 17.09.2024 №520-АГД вбачається, що підставою для його видання став рапорт заступника командира Військової частини НОМЕР_2 з психологічної підтримки персоналу лейтенанта ОСОБА_4 від 16.09.2024 №5974/1489.
Водночас, зазначений рапорт до матеріалів службового розслідування та до матеріалів справи відповідачем не долучено.
Крім того, згідно з матеріалами службового розслідування, останні пояснення у військовослужбовців було відібрано 14.09.2024 і після цієї дати додаткових матеріалів, пояснень, доказів до матеріалів службового розслідування долучено не було. Акт службового розслідування складено 24.09.2024.
Наведене дає підстави для обґрунтованих сумнівів щодо часу складання відповідачем наказу про продовження строку службового та дотримання ним цього строку.
Обґрунтовуючи правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач, серед іншого, посилається на акт від 27.09.2024 про відмову щодо підпису про ознайомлення з наказом №170-ОД від 24.09.2024 "Про результати службового розслідування" за фактом самовільного залишення поля бою (оборонної позиції) - наказ №439-АГД від 19.08.2024.
Відповідач вказує, що після підписання акта службового розслідування та видачі наказу про завершення службового розслідування від 24.09.2024 №170-ОД заступником командира військової частини з психологічної підтримки персоналу лейтенантом ОСОБА_4 зазначений наказ було доведено старшому лейтенанту ОСОБА_1 особисто. Після відмови останнього ознайомитися з наказом, 27.09.2024 було складено відповідний акт.
Оригінал зазначеного акта на вимогу суду було долучено відповідачем до матеріалів справи (т.2 -а.с.127)
Згідно із актом від 27.09.2024, цим актом підтверджується те, що командир 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти старший лейтенант ОСОБА_1 відмовився від підпису про ознайомлення з наказом №170-ОД від 24.09.2024 за фактом самовільного залишення поля бою (позицій).
Акт склав заступник командира Військової частини НОМЕР_2 з психологічної підтримки персоналу лейтенант ОСОБА_12 в присутності начальника групи персоналу №1 старшого лейтенанта ОСОБА_13 та офіцера групи персоналу №1 старшого лейтенанта ОСОБА_14 .
Суд звертає увагу, що зазначений акт відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено не було. Матеріали службового розслідування згідно з описом (т.1 – а.с.141) та наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2024 №170-ОД "Про завершення службового розслідування за фактом самовільного залишення оборонних позицій військовослужбовцем" не містять посилань на зазначений акт.
Наведене дає підстави для обґрунтованих сумнівів щодо часу складання відповідачем акту про відмову від підпису та дотримання ним п.2 розд.VI Порядку №608.
Аналіз норм Дисциплінарного статуту та Порядку №608 дає підстави для висновку про те, що види дисциплінарних стягнень, які наведені у ст.48 Дисциплінарного статуту, за своєю природою не є ієрархічними. Командир, який безпосередньо приймає рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, має право обрати залежно від тяжкості проступку та ступеня вини конкретного військовослужбовця будь-який із передбачених законом видів дисциплінарного стягнення. Водночас, притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності повинно відбуватися в чіткій відповідності із нормами Закону, згідно з процедурами, які передбачені законодавством щодо порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Поряд з цим, обираючи вид дисциплінарного стягнення, командир повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, а також особу військовослужбовця та його попередню службу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим 03.05.2024 Військовою частиною НОМЕР_6 (т.1 – а.с.23).
Згідно з розпорядженням Київського міського голови від 14.07.2023 №614 ОСОБА_1 нагороджено медаллю "Честь. Слава. Держава" (т.1 – а.с.36).
Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 23.08.2023 №298-АГД ОСОБА_1 нагороджено нагрудним знаком "Збройні сили України" (т.1 – а.с.37).
Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 29.01.2025 до кримінальної відповідальності не притягувався (т.1 – а.с.25).
Упродовж 2023 року ОСОБА_1 було пройдено навчання з підвищення кваліфікації щодо стандартів управління підрозділами і військового планування, як в Україні, так і за стандартами, прийнятими у країнах членах НАТО, що підтверджується відповідними сертифікатами (т.2 -а.а.с.20-23).
Відомостей про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності до виникнення спірних правовідносин відповідач суду не надав.
Наведені обставини вказують на сумлінне виконання позивачем службових обов`язків та дотримання ним вимог Статуту внутрішньої служби до 19.08.2024. Зворотного відповідачем не доведено.
Поряд з цим, з матеріалів службового розслідування судом не встановлено, що командир Військової частини НОМЕР_3 , застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у виді суворої догани, намагався оцінити вищенаведені обставини, врахувати особу ОСОБА_1 та сумлінне несення ним військової служби.
Це підтверджує порушення відповідачем вимог п.8 розд.ІІІ Порядку №608 в частині всебічності, повноти та об`єктивності проведення службового розслідування.
Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем під час проведення службового розслідування щодо позивача не дотримано вимог Порядку №608. Висновки, викладені в акті від 24.09.2024 є такими, що зроблені без повного з`ясування усіх обставин, що мають значення для кваліфікації дисциплінарного проступку. 
Обґрунтовуючи заперечення на позовні вимоги, відповідач посилається на те, що за результатами службового розслідування, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава, внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за №62024170020008175 за ст.429 КК України щодо самовільного залишення поля бою під час бою або відмови під час бою діяти зброєю відносно військовослужбовця ОСОБА_1 .
Судом досліджено витяг з Реєстру досудових розслідувань від 02.10.2024 та встановлено, що кримінальне провадження №62024170020008175 за ст.429 КК України зареєстровано на виконання ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 30.09.2024 у справі №554/9917/24 (т.1 – а.а.с.137-138), оскільки відповідне звернення командира Військової частини НОМЕР_3 від 29.08.2024 №1489/2286 (т.1 – а.а.с.177-178) було залишено органом ДБР без реагування.
На день постановлення рішення судом у цій справі підозри позивачу чи іншим військовослужбовцям у кримінальному провадженні №62024170020008175 не вручено. 
У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що п.2 розпорядчої частини наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2024 №170-ОД (з основної діяльності) "Про завершення службового розслідування за фактом самовільного залишення оборонних позицій військовослужбовцем" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 не відповідає встановленим у ч.2 ст.2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, порушує права й охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання такого наказу у відповідній частині протиправним і скасування.
Відповідно, як похідний, підлягає визнанню протиправним та скасуванню п.4 розпорядчої частини наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.01.2025 №22 (по стройовій частині) в частині зарахування в розпорядження начальника Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_10 " та утримання у списках Військової частини НОМЕР_2 з 02 жовтня 2024 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 .
При цьому, після скасування спірних наказів в частині, що стосується позивача, відповідач має привести у відповідність персональний облік такого військовослужбовця у військовій частині, а також вирішити питання щодо його грошового забезпечення за період з 19.08.2024.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Отже, судовому захисту підлягає лише порушене право. Задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається.
Враховуючи наведене, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем дотримані строки звернення до суду з цим позовом, оскільки відповідач не спростував доводи позивача про те, що лише в у січні 2020 року позивачу стало відомо про порушення його прав після ознайомлення із зазначеними вище наказами та актом службового розслідування, які він отримав від свого представника, адвоката Панфілової Д.А. 
Підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати п.2 розпорядчої частини наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2024 №170-ОД (з основної діяльності) "Про завершення службового розслідування за фактом самовільного залишення оборонних позицій військовослужбовцем" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 .
Визнати протиправним та скасувати п.4 розпорядчої частини наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.01.2025 №22 (по стройовій частині) в частині зарахування в розпорядження начальника Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_10 " та утримання у списках Військової частини НОМЕР_2 з 02 жовтня 2024 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_7 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_8 ).

Повне рішення складено 06 лютого 2026 року.

Суддя       О.М. Дудар