ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10 E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 05 лютого 2026 року 	Справа № 903/508/25	

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Назарова Н.В., розглянувши справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ТІ КОСМЕТИКС", село Липини, Луцький район, Волинська область
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "VERSATILE", Республіка Азербайджан
про стягнення 583 502,69 грн.

Представники сторін:
від позивача: не прибули;
від відповідача: не прибули;

Встановив: 12.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ТІ КОСМЕТИКС" звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "VERSATILE" 14 044,40 доларів США, що еквівалентно 583 502,69 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору №01-2024/AZ поставки від 01.11.2024 щодо здійснення оплати відповідачем отриманого товару. 
Ухвалою суду від 19.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.11.2025, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ТІ КОСМЕТИКС" не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали суду подати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на азербайджанську мову (в трьох примірниках): ухвали Господарського суду Волинської області від 19.05.2025 про відкриття провадження у справі №903/508/25, позовної заяви (до якої також окремо додати належним чином засвідчені копії всіх доданих до неї документів згідно з переліком), судового доручення про вручення документів, підтвердження про вручення. Після отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ТІ КОСМЕТИКС" документів, вказаних в п. 6 даної ухвали, звернутися з дорученням до Міністерства юстиції України для направлення даних документів дипломатичними каналами Товариству з обмеженою відповідальністю "VERSATILE" (1012, Республіка Азербайджан район Ясамал, місто Баку, вулиця Йені Ясамал, 2, код ЄДРПОУ 1308001181). Провадження у справі зупинено.
02.06.2025 Господарським судом Волинської області на адресу Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки направлено судове доручення з документами, що підлягають врученню відповідачу.
Станом на 17.11.2025 відповіді від Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки, на звернення Господарського суду Волинської області, не надійшло, натомість з відомостей, оприлюднених на офіційному сайті АТ "Укрпошта" вбачається, що судове доручення (поштове відправлення: RА430101397UA) отримане адресатом 13.06.2025.
Ухвалою суду від 17.11.2025 поновлено провадження у справі №903/508/25 для проведення підготовчого засідання, призначеного на 17 листопада 2025 року на 10:00 год., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.02.2026, постановлено зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ТІ КОСМЕТИКС" не пізніше 14 днів з дня отримання цієї ухвали суду подати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на азербайджанську мову (в трьох примірниках): ухвали про закриття підготовчого засідання у справі від 17.11.2025 та формулярів (Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, Підтвердження, Короткий виклад документа, що підлягає врученню) для їх надіслання відповідачу у порядку, встановленому Конвенцією, після отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ТІ КОСМЕТИКС" документів, вказаних в п. 5 даної ухвали, направити до уповноваженого Азербайджанською Республікою Центрального органу, Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки (1 Inshaatchilar Avenue, Baku City, AZ1073, Азербайджанська Республіка), копію ухвали Господарського суду Волинської області від 17.11.2025 у справі №903/508/25 та формулярів (Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, Підтвердження, Короткий виклад документа, що підлягає врученню) перекладені на азербайджанську мову (з нотаріальним засвідченням його вірності) для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965. Провадження у справі зупинити.
25.11.2025 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області зареєстровано супровідний лист за вх. №01-75/3196/25 про долучення до матеріалів справи належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на азербайджанську мову (в трьох примірниках): ухвали про закриття підготовчого засідання у справі від 17.11.2025 та формулярів (Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, Підтвердження, Короткий виклад документа, що підлягає врученню) для їх надіслання відповідачу у порядку, встановленому Конвенцією, після отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ТІ КОСМЕТИКС" документів
25.11.2025 Господарським судом Волинської області на адресу Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки направлено судове доручення з документами, що підлягають врученню відповідачу.
05 січня 2026 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано поштовий конверт Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки з документами, що підтверджують вручення відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "VERSATILE" судових документів 18 серпня 2025 року.
22 січня 2026 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області зареєстровано за вх. №01-75/129/26 поштовий конверт з відміткою відділення поштового зв`язку "Відправлення повернуте відправнику: Одержувач відмовився від відправлення".
26.01.2026 відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області зареєстровано клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ТІ КОСМЕТИКС" за вх. №01-87/408/26 про визнання витрат позивача на переклад та нотаріальне засвідчення перекладів процесуальних документів, здійснені на виконання ухвал Господарського суду Волинської області від 19.05.2025 та 17.11.2025 у справі №903/508/25, такими, що пов`язані з розглядом справи, включити зазначені витрати у загальному розмірі 37 900,00 грн до складу судових витрат позивача у справі №903/508/25 та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на переклад та нотаріальне засвідчення перекладів процесуальних документів за результатами розгляду справи по суті.
Суд враховуючи, що справу №903/508/25 до розгляду по суті призначено ухвалою на 02.02.2026, дійшов висновку про наявність підстав для поновлення провадження у даній справі з 02.02.2026 з метою проведення призначеного у справі судового засідання.
Представник позивача у судове засідання не прибув, через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання за вх. №01-87/513/26 від 30.01.2026 про розгляд справи за відсутності представника позивача та підтримання позовних вимог в повному обсязі.
Відповідач своїм правом на участь в судовому розгляді не скористався, відзиву на позов не подав, причини неявки (особистої чи представника) в судове засідання суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи сторона повідомлялась належним чином.
Суд зазначає, що 05 січня 2026 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано поштовий конверт Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки з документами, що підтверджують вручення відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "VERSATILE" судових документів 18 серпня 2025 року.
Відтак, суд зазначає, що з дати отримання ухвали про відкриття провадження у справі (18.01.2025) відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "VERSATILE" стало відомо про перебування в провадженні суду відповідної справи за його участю в якості відповідача, саме з визначеного моменту у останнього виник обов`язок добросовісно користуватись належними відповідачу процесуальними правами, виникло право знайомитись з матеріалами справи, подавати докази, брати участь в судових засіданнях, подавати заяви та клопотання, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами, неухильно виконувати процесуальні обов`язки не допускаючи при цьому порушень розумності тривалості судового провадження, безпідставного затягування розгляду судом справи. 
Судом враховано, що ухвалами постановленими у справі, явка в судове засідання представників сторін обов`язковою не визнавалась.
Згідно з приписами ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Суд зауважує, що сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянуті впродовж розумного строку.
В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. 
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його правта обов`язків цивільного характеру. Право на справедливий судовий розгляд включає в себе право на доступ до суду та право на доступ до правосуддя в широкому розумінні.
Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у господарському процесі встановлена ст.3 ГПК України.
Відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997р., дана Конвенція та Протоколи до неї №№ 2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.
Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.
Критерій розумності строку розгляду справи також наведений в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 18.11.2003р. №01-8/1427. У цьому листі, зокрема, зазначено: "Критеріями оцінки розгляду справи упродовж розумного строку є складність справи, поведінка учасників процесу і поведінка державних органів (суду), важливість справи для заявника".
Визначаючи ці критерії, ВГСУ посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Красношапка проти України" №23786/02 від 30.11.2006 р. (§ 51).
Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумності строку розгляду справи можна застосовувати, коли стороною у спорі є орган державної влади.
Відповідно до ст. 2 ГПК України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За таких обставин, беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду спору впродовж розумного строку та норми ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони, зокрема, відповідач, відповідно до законодавства, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась, учасники справи мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, зокрема, і на подання будь-яких пояснень чи інших заяв по суті справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, суд вважає, що спір належить вирішити по суті у відсутності представників сторін за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права, а також з огляду на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

01.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ ТІ КОСМЕТИКС» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «VERSATILE» (Замовник) було укладено Договір №01-2024/AZ поставки товару у відповідності до п.2.1. якого Замовник замовляє, а Постачальник поставляє косметичні товари (Товар).
Згідно з п. 4.1. зазначеного Контракту поставка товару здійснюється партіями, які узгоджуються з Замовником на умовах CIP/FCA/EXW/DAP (ІНКОТЕРМС-2010) відповідно до рахунків-фактур та специфікацій, які є невід`ємною частиною Договору.
На виконання умов Контракту №01-2024/AZ поставки товару від 01.11.2024 року сторонами було погоджено умови відправки, асортимент, кількість та вартість товару, що поставлявся на умовах зазначеного договору, що підтверджується рахунком- фактурою (Invoice) №11/15/2024 від 15.11.2024.
Позивач зобов`язався поставити відповідачу на умовах FCA (Інкотермс 2010) косметичну продукцію на загальну суму 14 044,40 доларів США.
20.11.2024 ТОВ «КЕЙ ТІ КОСМЕТИКС» здійснило передачу товару (косметична продукція) перевізнику відповідно до асортименту та на умовах, узгоджених в рахунку-фактурі (Invoice) №11/15/2024 від 15.11.2024, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № 201124/1 від 20.11.2024.
Згідно п. 3.3. Договору оплата за перше замовлення здійснюється у наступній формі: 70% передоплата та 30% після оплата протягом 30 календарних днів з моменту відправлення з України.
Проте, через помилку з банківськими реквізитами платіж у розмірі 70% від суми замовлення не був зарахований на рахунок Постачальника та був повернутий на рахунок замовника. Сторони за спільною згодою, вирішили змінити формулювання п.3.3. Договору та виклали його у новій редакції (текст змінено Додатковою угодою №1), а саме що оплата за перше замовлення відбувається на умовах 100 % післяплати протягом 30 календарних днів з моменту відправлення з України.
Відповідно до інформації зазначеної у митній декларації №1003800002024347655, товар було відправлено з України 21.11.2024 року, відповідач в термін до 21.12.2024 року мав виконати взяті на себе зобов`язання з оплати поставленого йому Товару.
Позивач виставив рахунок (Invoice №15/11/2024) на суму 14 044,40 дол. США,
21.11.2024 здійснив відправку товару згідно митної декларації №1003800002024347655 та міжнародної товаро-транспортної накладної №201124/1. Відповідач не здійснив оплату відправленого йому товару, незважаючи на його фактичне отримання, що підтверджується міжнародно-транспортною накладною.
Станом на дату подання позовної заяви (12.05.2025), заборгованість відповідача за договором так і не була погашена та становить 14 044,40 доларів США, що є еквівалентом 583 502, 69 грн по курсу НБУ станом на 12.05.2025
Проте, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "VERSATILE", взяті на себе згідно договору від 01.11.2024 №01-2024/AZ зобов`язання в частині проведення з позивачем розрахунків по оплаті поставленого товару (у порядку, строки та розмірах, визначених угодою) не виконав, його вартість не оплатив у зв`язку з чим заборгував постачальнику 14 044,40 доларів США, що є еквівалентом 583 502, 69 грн по курсу НБУ станом на 12.05.2025.
З метою досудового врегулювання спору, позивач листом №24 від 03.04.2025 р. звертався до відповідача з офіційною претензією щодо сплати заборгованості (лист було надіслано на електронну адресу Відповідача arif@versatile.az). Зазначену вимогу було залишено без відповіді та належного реагування.
Враховуючи вище викладене позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 583 502, 69 грн.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.
Статтею 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» закріплено право сторін договору на вибір права, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.
Загальні правила підсудності судам України справ з іноземним елементом визначені ст. 366 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
При цьому, статтею 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону, якою визначено випадки виключної підсудності у справах з іноземним елементом.
Спір у даній справі не відноситься до випадків виключної підсудності, наведених в статті 77 Закону України "Про міжнародне приватне право".
Відповідно до п.10.2 Договору №01-2024/AZ від 01.11.2024, сторони досягли згоди, що якщо сторони не можуть вирішити спір шляхом переговорів, то вони підлягають розгляду в арбітражному суді України відповідно до чинного законодавства України.
Враховуючи той факт що Указом Президента України «Про утворення апеляційних господарських судів та затвердження мережі господарських судів України» №511/2001 від 11.07.2001 арбітражні суди були реформовані у господарські суди, арбітражний суд України в контексті договору зазначався в розумінні Господарського суду України.
Суд погоджується з доводами позивача, що спір має вирішуватись відповідно до чинного законодавства України та відповідно до рахунку-фактури (Invoice) №11/15/2024 від 15.11.2024 відвантаження товару відбулось за юридичною адресою позивача (Волинська обл., Луцький район, село Липини, вул. Волинська, 13 Б) що є дією, яка стала підставою для подання позову до Господарського суду Волинської області
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Як вказав Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 у справі № 905/2324/17 до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.
Суд встановив, що в даному випадку, відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ТІ КОСМЕТИКС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "VERSATILE" носять договірний характер, укладений між ними договір поставки від 01.11.2024 №01-2024/AZ предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, договірними сторонами розірваний чи змінений не був.
Згідно з положеннями ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. 
Згідно із статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Отже, враховуючи укладення між сторонами договору поставки від 01.11.2024 №01-2024/AZ, відпуск позивачем на виконання його умов товарів, їх отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "VERSATILE" та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, суд дійшов висновку про підставність пред`явленого позивачем до відповідача позову в частині стягнення заборгованості в розмірі 14 044,40 доларів США, що є еквівалентом 583 502, 69 грн.
Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Також, згідно з нормами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Правилами статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.
Щодо вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "VERSATILE" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ТІ КОСМЕТИКС" витрат, пов`язаних із залученням перекладача, у розмірі 37 900,00 грн. суд зазначає наступне:
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
З аналізу ст. 123 ГПК України слідує, що будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом - в т.ч. залучення перекладача є процесуальною дією в розумінні ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, а відтак і витрати понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в підтвердження понесених витрат на послуги перекладача надано договір №1 від 21.05.2025, акти наданих послуг від 28.05.2025 №61451 на суму 29 450,00 грн., від 19.11.2025 №66140 на суму 8450,00 грн. та платіжні інструкції про оплату наданих послуг №7829 від 21.05.2025 на суму 14 300,00 грн., №7902 від 29.05.2025 на суму 15 150,00 грн. та №9994 від 24.11.2025 на суму 8450,00 грн.
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Враховуючи вказане, позивачем згідно з вимогами ст. 74 ГПК України було доведено понесення витрат пов`язаних із залученням перекладача, у розмірі 37 900,00 грн., відтак, суд дійшов висновку про стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 75, 76-80, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,- 
ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "VERSATILE" (Республіка Азербайджан, місто Баку, район Ясамал, вулиця Йені Ясамал, 2, 1012, ідентифікаційний код 1308001181) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ТІ КОСМЕТИКС" (село Липини, Луцький район, Волинська область, вулиця Волинська, 13Б код ЄДРПОУ 43497418) 14 044,40 доларів США заборгованості (583 502, 69 грн. по курсу НБУ станом на 12.05.2025), а також 8752,54 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору та 37 900,00 грн. витрат пов`язаних із залученням перекладача.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.
Повний текст рішення складено 05.02.2026.

Суддя В. М. Дем`як