Справа № 580/12035/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 (командир 11 армійського корпусу оперативного командування “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” Сухопутних військ Збройних Сил України) бригадного генерала ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,- 

В С Т А Н О В И В:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 (командир 11 армійського корпусу оперативного командування “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” Сухопутних військ Збройних Сил України) бригадного генерала ОСОБА_2 про визнання неправомірною дію командира військової частини НОМЕР_1 бригадного генерала ОСОБА_2 (розпорядника інформації) щодо доручення своєму заступнику надати ОСОБА_1 відповіді на його інформаційний запит №1/3369 від 31 серпня 2025 року; визнання неправомірною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 бригадного генерала ОСОБА_2 (розпорядника інформації) щодо не надання ОСОБА_1 відповіді на його інформаційний запит №1/3369 від 31 серпня 2025 року; зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 бригадного генерала ОСОБА_2 (розпорядника інформації) надати ОСОБА_1 відповідь на його інформаційний запит №1/3369 від 31 серпня 2025 року за власним підписом.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 справу передано за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2025 справу передано для розгляду судді Одеського окружного адміністративного суду Танцюрі К.О.
Ухвалою суду від 01.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
В обґрунтування наявності підстав для задоволення позовних вимог позивач у позовній заяві вказав, що 31 серпня 2025 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 бригадного генерала ОСОБА_2 з інформаційним запитом №1/3369 про підстави призначення його наказом (по особовому складу) командира 11 армійського корпусу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_3 від 08 серпня 2025 року №96 на посаду офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу НОМЕР_2 батальйону резерву (військової частини НОМЕР_3 ) та 09 жовтня 2025 року отримав лист за вихідним №ОКП11АК/3369/98/1311 від суб`єкта владних повноважень, до якого позивач не звертався та який є безпосереднім підлеглим відповідача - начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 бригадного генерала ОСОБА_4 . Позивач вказав, що в даному листі відсутня запитуєма інформація, а замість неї перелічені посилання на нормативно-правові акти відомчого рівня, перелічені військові частини підпорядковані відповідачу та позиція щодо законності оскарженого у справі №580/10208/25 наказу (по особовому складу) розпорядника інформації та інформація про військову частину, яка не стосується змісту інформаційного запиту №1/3369. Тобто, як вказав позивач, розпорядник інформації замість надання відповіді на інформаційний запит №1/3369 доручив його розгляд тій посадовій особі (своєму безпосередньому підлеглому), до якої він не звертався і не несе відповідальності за дії та бездіяльність відповідача. Крім цього, як вказав позивач, причину в протиправній бездіяльності щодо ненадання відповіді на інформаційний запит №1/3369 та протиправної дії по наданню відповіді не розпорядником інформації, відповідач та його безпосередній підлеглий не вказали. Позивач вказав, що відповідач порушив приписи та положення, які встановлені: частиною 1 статті 11, статтею 18, частиною 2 статті 58 та частин 10, 13, 14 статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 5, абзац 2 частини 2 статті 11 Закону України "Про інформацію", статтями 10, 14, 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
15.12.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач вказав, що у спірних правовідносинах відсутні протиправні дії бригадного генерала ОСОБА_3 як командира військової частини НОМЕР_1 , оскільки за результатами розгляду інформаційного запиту позивача від 31.08.2025 №1/3369 ним було прийнято рішення про надання відповіді на цей запит у визначений законодавством строк та віддано вказівки відповідальним посадовим особам управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 про підготовку такої відповіді. В подальшому, як вказав відповідач, ними було підготовано відповідь військової частини НОМЕР_1 від 29.09.2025 №ОКП11АК/3369/98/1311 на інформаційний запит позивача від 31.08.2025 №1/3369 (як вказано у відповіді виконавцем є ОСОБА_5 , також зазначено його службовий номер телефону для комунікації) та подано на підпис командиру військової частини НОМЕР_1 . Також відповідач зазначив, що військова частина НОМЕР_1 продовжує ведення дій, спрямованих на захист Батьківщини від вторгнення російської федерації, в тому числі здійснює безпосереднє керівництво підпорядкованими їй військовими частинами в ході відсічі збройної агресії. Таке керівництво передбачає постійне вибуття командира військової частини НОМЕР_1 бригадного генерала ОСОБА_2 на пункти управління підпорядкованих військових частин з метою контролю за обстановкою, що склалась на місцевості, а також надання допомоги командирам підпорядкованих військових частин та підрозділів в ході управління боєм. За таких умов, як зазначив відповідач, командир військової частини НОМЕР_1 бригадний генерал ОСОБА_2 більшість свого робочого часу проводить поза межами основного командного пункту військової частини НОМЕР_1 , куди повертається для віддання поточних вказівок і команд, нетривалого відпочинку та задоволення санітарно-гігієнічних потреб. З урахуванням наведеного, як вказав відповідач, слід дійти висновку, що у зв`язку з потребою у вибутті бригадного генерала ОСОБА_2 за межі розташування основного командного пункту військової частини НОМЕР_1 , законодавчим обмеженням строку надання відповіді на інформаційні запити, необхідністю неухильного надання відповіді позивачу на його запит на інформацію від 31.08.2025 №1/3369 таку відповідь було підписано начальником штабу – заступником командира військової частини НОМЕР_1 бригадним генералом ОСОБА_6 на правах заступника командира у відповідності до Інструкції №40. Крім цього, у відповіді військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2025 №ОКП11АК/3369/98/1311 на інформаційний запит позивача від 31.08.2025 №1/3369 чітко надано відповідь на сформульоване у цьому запиті питання, а саме те, що його призначення на посаду офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_3 відбулось на підставі рішення командира військової частини НОМЕР_4 , який, очевидно припустити, дійшов висновку про неможливість подальшого службового застосування позивача на посаді начальника озброєння – заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_4 та клопотав командиру військової частини НОМЕР_1 про реалізацію цього рішення. Таким чином, відповідачем неправомірних дій чи бездіяльності стосовно позивача допущено не було, відповідь на інформаційний запит позивача від 31.08.2025 №1/3369 було надано у встановлені законодавством спосіб та строк, а сама відповідь була підписана уповноваженою на те посадовою особою військової частини НОМЕР_1 .
14.01.2026 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначив, що не погоджується із відзивом на позовну заяву та з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Водночас позивач звертає увагу на те, що в грудні 2025 року генерала ОСОБА_7 усунуто з займаної посади за невідповідне керівництво військами.
21.01.2026 до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшли заперечення, згідно яких відповідач наголосив, що на період тимчасової відсутності право підпису службових документів відповідно до пункту 2.7.19 Інструкції №40 має начальник штабу – заступник командира військової частини НОМЕР_1 бригадний генерал ОСОБА_8 , яким він і скористався під час підписання відповіді військової частини НОМЕР_1 від 29.09.2025 №ОКП11АК/3369/98/1311 на інформаційний запит позивача від 31.08.2025 №1/3369, в межах наданих йому повноважень. Як вказав відповідач, Твердження позивача про ніби то усунення в грудні 2025 року бригадного генерала ОСОБА_3 із займаної посади (вочевидь, посади командира військової частини НОМЕР_1 ) за бездарне керівництво військами, яке призвело до окупації АДРЕСА_1 підрозділами зс рф, є, як вказав відповідач, маніпуляцією зі сторони позивача.
28.01.2026 до суду від ОСОБА_1 надійшли зустрічні заперечення, згідно яких позивач вказав, що відповідач так і не спростував обґрунтування, викладені у позовній заяві та, що така підстава для переведення, як на підставі рішення посадової особи не визначено Положенням №1153/2008. 
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України.
08.08.2025 року Наказом командира 11 армійського корпусу оперативного командування “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” Сухопутних військ Збройних Сил України ОСОБА_3 від 08.08.2025 року №96 (по особовому складу) позивача звільнено з посади начальника озброєння – заступника начальника логістики НОМЕР_5 окремої мотопіхотної Маріупольської бригади 11 армійського корпусу оперативного командування “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” Сухопутних військ Збройних Сил України та призначено на посаду офіцеру резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу НОМЕР_2 батальйону резерву НОМЕР_6 армійського корпусу оперативного командування “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” Сухопутних військ Збройних Сил України.
ОСОБА_1 звернувся засобами поштового зв`язку до командира військової частини НОМЕР_1 (командира НОМЕР_6 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України) бригадного генерала ОСОБА_2 із інформаційним запитом №1/3369 від 31.08.2025, у якому заявник просив надати інформацію, у письмовому вигляді про підстави призначення заявника наказом (по особовому складу) командира 11 армійського корпусу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ бригадного генерала ОСОБА_3 від 08 серпня 2025 року №96 на посаду офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу НОМЕР_2 батальйону резерву(військової частини НОМЕР_3 ).
Листом начальника штабу –заступника командира військової частини НОМЕР_1 , бригадним генералом ОСОБА_6 було надано відповідь від 29 вересня 2025 №ОКП11АК/3369/98/1311 на інформаційний запит ОСОБА_1 від 31.08.2025, згідно якого вказано, що Військова частини НОМЕР_7 є частиною безпосереднього підпорядкування військової частини НОМЕР_1 , командиром якої було прийнято кадрове рішення щодо переміщення підполковника ОСОБА_1 , яке було реалізоване наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.08.2025 №96 відповідно до номенклатури справ. 
Позивач, зазначивши, що відповідь на його запит надано неуповноваженою особою та фактично його запит не розглянуто, звернувся до суду із цим позовом.
Частиною 1 статті 5 Закону України «Про інформацію» передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України «Про інформацію» ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (зі змінами та доповненнями).
Статтею 1 вказаного Закону надано визначення публічної інформації, згідно якого публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Тобто, положення вказаного закону регулюють, зокрема, правовідносини з приводу забезпечення отримання громадянами або іншими особами інформації, що створюється та виникає в процесі функціонування суб`єктів владних повноважень та виконання покладених на них завдань.
Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, згідно якої, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема:
- обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;
- визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;
- юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Також, доступ до публічної інформації, відповідно до статті 4 цього Закону, здійснюється на принципах, зокрема, прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом.
Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Частиною 4 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Згідно з положеннями статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом, серед іншого, надання інформації за запитами на інформацію.
Статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Таким чином, обов`язок розпорядника інформації щодо надання відповіді на отриманий запит - має імперативний характер, незалежно від того, до яких висновків дійде суб`єкт владних повноважень чи інший розпорядник публічної інформації.
При цьому, стаття 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Як зазначалось позивачем, ОСОБА_1 звернувся засобами поштового зв`язку до командира військової частини НОМЕР_1 (командира НОМЕР_6 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України) бригадного генерала ОСОБА_2 із інформаційним запитом №1/3369 від 31.08.2025, у якому заявник просив: надати інформацію, у письмовому вигляді про підстави призначення заявника наказом (по особовому складу) командира 11 армійського корпусу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ бригадного генерала ОСОБА_3 від 08 серпня 2025 року №96 на посаду офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу НОМЕР_2 батальйону резерву(військової частини НОМЕР_3 ).
Листом начальника штабу –заступника командира військової частини НОМЕР_1 , бригадним генералом ОСОБА_6 було надано відповідь від 29 вересня 2025 №ОКП11АК/3369/98/1311 на інформаційний запит ОСОБА_1 від 31.08.2025, згідно якого вказано, що Військова частини НОМЕР_7 є частиною безпосереднього підпорядкування військової частини НОМЕР_1 , командиром якої було прийнято кадрове рішення щодо переміщення підполковника ОСОБА_1 , яке було реалізоване наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.08.2025 №96 відповідно до номенклатури справ. 
В свою чергу, п. 2.7.19 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31 січня 2024 № 40 посадові особи підписують документи в межах своїх повноважень, визначених у положеннях, посадових інструкціях, наказі про розподіл обов`язків між командиром (керівником), заступниками командира (керівника) тощо, а саме: 
накази і директиви – командири (начальники), яким статутами Збройних Сил України та положеннями про органи військового управління надається право видавати накази і директиви;
розпорядження – начальники штабів усіх рівнів, а у військових частинах (організаціях), де ця посада не передбачена штатом, – заступники командирів (керівників), військові коменданти гарнізонів;
документи з питань стратегічного (оперативного) планування застосування Збройних Сил України та бойової готовності, оперативної, мобілізаційної і бойової підготовки, за результатами інспектування (перевірок) військ, з організаційних, мобілізаційних та інших важливих питань життєдіяльності військ (сил) – посадові особи, яким відповідно до нормативно-правових актів і актів Міністерства оборони України Апарату Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України з цих питань надається право на їх підписування;
документи, адресовані вищим посадовим особам у межах наданих їм повноважень:
у військовій частині (на кораблі) – командир та його заступники (старший помічник командира корабля);
у військовому навчальному закладі, організації – начальник (керівник) та його заступники (помічники);
у гарнізоні – начальник, його заступники і військовий комендант гарнізону;
у командуванні виду (окремого роду військ (сил) Збройних Сил України – командувач, його заступники, начальник штабу, його заступники, начальники структурних підрозділів та їх заступники;
в Апараті Головнокомандувача Збройних Сил України – Головнокомандувач Збройних Сил України та його заступники, керівники структурних підрозділів;
у Генеральному штабі Збройних Сил України – начальник Генерального штабу Збройних Сил України, його заступники, керівники структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України та їх заступники;
доповідні записки, довідки, повідомлення, зведення, списки, переліки та інші документи довідкового чи аналітичного характеру може підписувати виконавець у межах своїх повноважень.
Приписи особам офіцерського складу про направлення до нового місця проходження служби дозволяється підписувати начальнику кадрового органу, а відпускні квитки – начальнику стройового. Командир (керівник) військової частини (установи) своїм наказом може обмежити коло посадових осіб, яким цією Інструкцією надано право на засвідчення документів.
У разі відсутності командира (керівника) військової частини (установи) та посадових осіб, які уповноважені підписувати службові документи, їх підписує посадова особа, яка виконує його обов`язки згідно з письмовим наказом.
Згідно положень п. 2.7.19.8. Інструкції №40 документи, що надсилаються цивільним підприємствам, установам, організаціям, громадянам підписуються у порядку, визначеному в підпункті 2.7.19.1 цієї Інструкції.
У разі створення документа в паперовій формі за наявності для цього обґрунтованих підстав для його подальшого надсилання адресатам службою діловодства створюється в установленому порядку електронна копія паперового оригіналу відповідного документа, яка надсилається адресатам через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.
З урахуванням вищевикладеного та ненадання відповідачем до суду доказів уповноваження начальника штабу на підпис відповідних документів станом на дату складення відповіді на інформаційний запит, суд приходить висновку, що відповідь начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 29 вересня 2025 №ОКП11АК/3369/98/1311 складена неуповноваженою особою.
Водночас, зі змісту вказаного листа не вбачається відповідь на поставлене запитувачем питання.
Так, згідно положень ст.257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Однак, жодна з підстав Положення № 1153/2008, що послугувала прийняттю наказу №96, відповідачем не вказана, а лише зазначено про право призначення на нову посаду без згоди військовослужбовця, в той час як запитувач просив надати інформацію щодо підстав його призначення на нову посаду.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача шляхом:
- визнання протиправною бездіяльності командира військової частини НОМЕР_1 бригадного генерала ОСОБА_2 щодо надання ОСОБА_1 відповіді на його інформаційний запит №1/3369 від 31 серпня 2025 року; 
- зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 бригадного генерала ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 відповідь на його інформаційний запит №1/3369 від 31 серпня 2025 року. 
Щодо позовних вимог позивача в частині визнання неправомірною дію командира військової частини НОМЕР_1 бригадного генерала ОСОБА_2 (розпорядника інформації) щодо доручення своєму заступнику надати ОСОБА_1 відповіді на його інформаційний запит №1/3369 від 31 серпня 2025 року, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної позовної вимоги, з огляду на те, що судом не встановлено та сторонами не доведено, що командир військової частини НОМЕР_1 доручав заступнику надати відповідь на спірний інформаційний запит.
Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльності командира військової частини НОМЕР_1 бригадного генерала ОСОБА_2 щодо надання ОСОБА_1 відповіді на його інформаційний запит №1/3369 від 31 серпня 2025 року.
Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 бригадного генерала ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 ) надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_3 ) відповідь на його інформаційний запит №1/3369 від 31 серпня 2025 року. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог -відмовити.
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра