ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 р. 	Справа № 520/14578/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022  по справі № 520/14578/25
за позовом                Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідно-впроваджувальний центр "МОСТОКРАН"  
до                Головного управління ДПС у Харківській області                        
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 року по справі №520/14578/25 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОСЛІДНО-ВПРОВАДЖУВАЛЬНИЙ ЦЕНТР "МОСТОКРАН" до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії– задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.04.2025 року №99025 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю “Дослідно-впроваджувальний центр "МОСТОКРАН”, код ЄДРПОУ 34331566 критеріям ризиковості платника податку, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю “Дослідно-впроваджувальний центр “МОСТОКРАН””, код ЄДРПОУ 34331566 з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.
У позовній заяві позивачем було зазначено, що попередній розрахунок витрат у суді першої інстанції складається з судового збору та витрат на правничу допомогу в сумі попередньо 20000,00 грн, докази яких будуть надані суду протягом 5 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення або в інший строк, визначений законодавством.
Від представника позивача через систему "Електронний суд" 09.09.2025 надійшла заява про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 гривень.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року заяву представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОСЛІДНО-ВПРОВАДЖУВАЛЬНИЙ ЦЕНТР "МОСТОКРАН" до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОСЛІДНО-ВПРОВАДЖУВАЛЬНИЙ ЦЕНТР "МОСТОКРАН" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).
У задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просило додаткове рішення Харківського  окружного адміністративного суду від 18.09.2025 скасувати в частині задоволення заяви та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ "Дослідно-впроваджувальний центр Мостокран" щодо стягнення судових витрат відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги заявником, зокрема вказано, що заявлені до відшкодування суми не відповідають складності справи, не є пропорційними до предмета спору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Колегія  суддів,  заслухавши суддю-доповідача перевіривши додаткове рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи частково заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.
Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що стягнення судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно із ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч. 6 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Тож, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (в подальшому - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та в постановах Верховного Суду від 17.09.2019  у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020  у справі № 726/549/19.
Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Крім того, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, від 21.05.2020  у справі № 240/3888/19, від 11.02.2021 у справі № 520/9115/19, від 03.02.2022  у справі                              № 640/19536/18 
Також, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн до суду надано наступні документи.
Договір про надання правничої (правової) допомоги № 3005-М від 30.05.2025 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “ДОСЛІДНО- ВПРОВАДЖУВАЛЬНИЙ ЦЕНТР “МОСТОКРАН” та Адвокатом Яківцем Микитою Васильовичем.
Відповідно до п. 1.1. Договору, Адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу та представляти інтереси Клієнта у державних установах та організаціях, у тому числі правоохоронних органах, громадських організаціях, а також підприємствах і організація різних форм власності із правом подання заяв, документів у відповідні органи, установи та організації, одержувати необхідні довідки, документи та іншу інформацію у будь-яких державних або недержавних органах, установах, організаціях, інших юридичних та фізичних осіб, в кримінальних, цивільних, господарських, адміністративних провадженнях, справах про адміністративні правопорушення та порушення митних правил, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за надання правничої (правової) допомоги.
Згідно з п. 5.1. Договору: “За надання правової допомоги Клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар, розмір якого сторони погоджують окремою угодою ”.
30.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю “ДОСЛІДНО- ВПРОВАДЖУВАЛЬНИЙ ЦЕНТР “МОСТОКРАН” та адвокатом Яківцем Микитою Васильовичем був укладений Додаток № 1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 3005-М від 30.05.2025.
У пункті 1 Додатку № 1 від 30.05.2025 було визначені наступні зобов`язання адвоката: “ 1. Сторони відповідно до розділу 1 Договору визначили наступні зобов`язання Адвоката в рамках відповідних правовідносин.
На виконання розділу 5 Договору, сторони у пункті 2 Додатку № 1 від 30.05.2025 погодили наступний розмір гонорару Адвоката:  2.1. За надання правничої допомоги, передбаченої пунктом 1.1. Додатку № 1 у суді першої інстанції – 20 000 (двадцять тисяч) гривень. Гонорар (вартість послуг) Адвоката за надання правничої допомоги, передбаченої пунктом 1.1. Додатку № 1, є фіксованим, незалежно від вчинених Адвокатом дій та складених документів.
2.2. У випадку надання Клієнту правової допомоги щодо захисту його інтересів в апеляційному провадженні, розмір гонорару погоджується сторонами в окремому Додатку до Договору”. 
Отже, сторони визначили фіксований розмір оплати гонорару Адвокату.
Згідно з Актом приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги в рамках Додатку № 1 від 30.05.2025 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 3005-М від 30.05.2025 сторони засвідчили належне надання Адвокатом послуг (виконання робіт) правничої допомоги в рамках Додатку № 1 від 30.05.05.2025 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 300-М від 30.05.2025. 
Так, сторони погодили, що на виконання Додатку № 1 від 30.05.2025 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 3005-М від 30.05.2025 Адвокатом надано такі послуги (вчинено такі дії):
Надання Клієнту правової допомоги щодо захисту інтересів Клієнта при судовому оскарженні у суді першої інстанції рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.04.2025 року №99025 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю “Дослідно-впроваджувальний центр "МОСТОКРАН”, код ЄДРПОУ 34331566 критеріям ризиковості платника податку, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку та зобов`язання Головне управління ДПС у Харківській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю “Дослідно-впроваджувальний центр “МОСТОКРАН””, код ЄДРПОУ 34331566 з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків. Загальна вартість послуг, яка підлягає оплаті з боку Клієнта на користь Адвоката за надання перелічених у цьому Акті послуг, складає 20 000 (двадцять тисяч) гривень. 
Окремо сторони у пункті 4 Додатку № 1 погодили наступний порядок сплати гонорару Адвокатського об`єднання:  4.1. За надання правничої допомоги, передбаченої пунктом 1.1. Додатку № 1 у суді першої інстанції, Клієнт сплачує суму, вказану в акті приймання-передачі наданих послуг, за весь перелік послуг, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня набрання рішенням суду (у випадках, визначених процесуальним законодавством, постановлення ухвали) першої інстанції законної сили.
Надаючи оцінку документам, що надані з метою обґрунтування розміру понесених судових витрат на правничу допомогу у взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи, колегія суддів зазначає, що цей спір виник у справі незначної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до її розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо, а тому написання позовної заяви, яка здебільшого містить цитовані норми законодавчих актів, не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребувало тривалого часу та надмірних зусиль адвоката.
Матеріали справи не містять відомостей про збирання представником позивача доказів задля звернення до суду, обсяг наданих письмових доказів є незначним; всі надані докази наявні у позивача.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без виклику учасників, судові засідання не проводились. Адвокат не відвідував суд для з`ясування обставин справи, не ознайомлювався з матеріалами справи.
Суд акцентує увагу на тому, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що розмір обґрунтованим.
Разом з тим, стосовно розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності,  враховуючи ціну позову, обставини цієї справи в їх сукупності та, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, колегія суддів приходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 5000,00 грн.
Вказана сума, на переконання суду апеляційної інстанції, є цілком обґрунтованою, реальною та співмірною правовідносинам, які були досліджені у межах цієї справи.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 по справі №520/14578/25 прийнято з порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а отже підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення заяви представника позивача.  
Керуючись ст. ст. 252, 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити частково.
Додаткове рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 по справі № 520/14578/25 - скасувати. 
Ухвалити постанову, якою заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОСЛІДНО-ВПРОВАДЖУВАЛЬНИЙ ЦЕНТР "МОСТОКРАН" (код ЄДРПОУ 34331566) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень).
У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    Л.В. Любчич