Справа № 522/10978/25
Провадження № 2/522/5857/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Чорнухи Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання – Юрченко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якій позивач просить визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 30.03.2021 таким, що не підлягає виконанню.
Позовну вимогу обґрунтовано тим, що 30.03.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, відповідно до якого звернув стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 1179893 від 17.08.2020, укладеним нею із Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», стягнувши борг за кредитним договором за період з 20.02.2020 по 30.03.2021 в сумі 18650,00 гривень, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту – 10000,00 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією – 3600,00 гривень, заборгованість за несплаченою та нарахованою пенею – 5000,00 гривень, плата за вчинення виконавчого напису – 50,00 гривень. Зазначає, що кредитний договір № 1179893 від 17.08.2020 не відповідає вимогами до документів, передбачених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Також виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом без повідомлення вимоги про усунення порушень за кредитним договором, тому боржник не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису. Тому позивач вважає, що виконавчий напис був вчинений із порушенням вимог законодавства та є таким, що не підлягає виконанню.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2025 відкрите провадження у цивільній справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 14.08.2025.
08.07.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача – Гедзь О.В. надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді, в якому заявник зазначає про можливість вирішення спору в мировому порядку за умов взаємних поступок, зокрема: у разі сплати коштів у розмірі 3 357 гривень на розрахункові рахунки ТОВ "Фінпром Маркет" у строк до 18:00 години 26.08.2025, частина заборгованості у розмірі 5755,58 гривень буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 1179893 від 17.08.2019 та виконавчим написом № 15020 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. 
У судове засідання 14.08.2025 учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.08.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» - Гедзь Ольги Віталіївни від 08.07.2025 про врегулювання спору за участю судді у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовлено. Розгляд справи відкладено на 08.09.2025.
У судове засідання 08.09.2025 учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви та клопотання не подавали. Розгляд справи відкладено на 17.12.2025.
У судове засідання 17.12.2025 учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення учасників справи про судовий розгляд, однак учасники справи до суду не з`являлись, про причини неявки до суду не повідомляли, з метою недопущення затягування строків розгляду справи судом, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності учасників справи, повідомлених про дату, час і місце розгляду справи.
У зв`язку з неявкою у судові засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
На підставі ч.1 ст. 244 ЦПК України суд 17.12.2025 перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 29.12.2025.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків.
Суд встановив, що 30.03.2025 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15020, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) не виплачені в строк грошові кошти на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А офіс 204), якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 24122020-ФК від 24.12.2020, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на підставі договору факторингу № 21022020 від 21.02.2020, відступлено право вимоги за кредитним договором № 1179893 від 17.08.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , за період з 20.02.2020 по 30.03.2021 у розмірі: 10000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 3600,00 гривень – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією, 5000,00 гривень – заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 50,00 гривень – плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 18650,00 гривень.
06.07.2021 головний державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Калашніков Р.В. виніс постанову про відкриття виконавче провадження № 65999368 з примусового виконання виконавчого напису № 15020, виданого 30.03.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 18650,00 гривень.
У матеріалах справи міститься копія постанови від 20.05.2024 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену у виконавчому провадженні № 65999368.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат».
Як вбачається зі змісту виконавчого напису № 15020, вчиненого приватним нотаріусом Київськьго міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 30.03.2021, його вчинено на підставі статей 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису) встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Згідно з постановою Верховного Суду від 23.10.2024 (справа № 953/510/23 провадження № 61-12470св23) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (тут і далі - у редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).
У постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18, від 09 лютого 2022 року у справі № 547/210/20 (провадження № 61-16834св21) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Згідно з постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11.09.2024 (справа № 372/2174/22 провадження № 61-10472св23) безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат») однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».
Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.
Постанова Київського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, таким чином, з цього моменту законодавством не передбачалось можливості вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості, з підстав, що випливають з кредитних відносин.
З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001, згідно з якої не передбачалась можливість здійснення стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 (справа № 910/10374/17 провадження № 12-5гс21).
Отже, у нотаріуса були відсутні підстави вчиняти виконавчий напис № 15020 від 30.03.2021 на підставі документу, який не входить до переліку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.
Також суд враховує, що у матеріалах справи відсутні докази того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. 
Відповідач правом на подання відзиву не скористався. 11.03.2025 подав заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 49, 76-81, 89, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню – задовольнити.
Визнати виконавчий напис, вчинений 30.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 15020, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) не виплачені в строк грошові кошти на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А офіс 204) за період з 20.02.2020 по 30.03.2021 включно в загальному розмірі 18650,00 гривень.
Стягнути з Товариства з обмежною відповідальністю "Фінпром Маркет" (ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А оф. 204) в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 коп.).
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 05.01.2025.

Суддя         Юлія ЧОРНУХА