ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2026 року
м. Київ
справа № 367/547/21
провадження № 61-14844св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого -Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Ступак О. В., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - приватне підприємство «Білдгрупменеджмент»,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Шкоріної О. І., Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., від 03 листопада 2025 року, і виходив з такого.
Зміст заявлених позовних вимог
1. У січні 2021 року ПП «Білдгрупменеджмент» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу майнових прав неукладеними, скасування державної реєстрації права власності та витребування майнових прав на нежитлові приміщення з чужого незаконного володіння.
2. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ПП «Білдгрупменеджмент» є забудовником будинку № 4 за проєктом «Багатоквартирні житлові будинки, об`єкти соціального та комерційного призначення: АДРЕСА_1 ». ОСОБА_2 є власником ПП «Білдгрупменеджмент» з часткою у статутному капіталі в розмірі 88 %, а ОСОБА_3 є директором вказаного підприємства.
3. Вказував, що фактично фінансово-господарська діяльність підприємства здійснювалась під безпосереднім керівництвом ОСОБА_4 , який мав довірчі відносини з ОСОБА_2 . Разом з ОСОБА_4 працював і його син - ОСОБА_1 . Весною 2020 року ОСОБА_2 стало відомо про те, що під керівництвом ОСОБА_4 з рахунку ПП «Білдгрупменеджмент» систематично перераховувались грошові кошти на рахунок ТОВ «Ірпінь міськбуд», яке було генпідрядником будівництва вищезазначеного будинку та на рахунок ТОВ «Фреш ЛТД», яке також є забудовником. 31 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_4 з листом щодо роз`яснень та надання документів щодо правомірності перерахування коштів та інформації про те, коли кошти будуть повернуті, оскільки ОСОБА_2 не узгоджувала правочинів щодо надання поворотної допомоги ТОВ «Ірпінь міськбуд», проте відповіді ОСОБА_4 не надав, жодних дій щодо повернення коштів не вчинив. На основі вказаних подій між ОСОБА_2 та сім`єю ОСОБА_5 виник конфлікт. ОСОБА_2 та ПП «Білдгрупменеджмент» звернулись до правоохоронних органів із заявами про вчинення кримінальних правопорушень, на підставі яких відкриті кримінальні провадження щодо незаконних дій Пєших. 14 січня 2021 року стало відомо, що за ОСОБА_1 зареєстровано три нежитлові приміщення за № 8/1, 2, 3, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , відносно яких не вчинялось ніяких правочинів.
4. Позивач зазначав, що зі скан-копій документів, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вбачається, що нібито ОСОБА_3 підписала з ОСОБА_1 договори купівлі-продажу майнових прав на вказані вище нежитлові приміщення та видала йому довідки, відповідно до яких ПП «Білдгрупменеджмент» дає згоду ОСОБА_1 зареєструвати за собою право власності на нежитлові приміщення, та підписала витяг зі списку покупців майнових прав. Натомість ОСОБА_3 ніколи не підписувала вказаних договорів та і взагалі не знала про їх існування, а з візуального аналізу документів чітко вбачається, що на них містяться підроблені підписи. Жодних коштів від ОСОБА_4 ані ПП «Білдгрупменеджмент», ані ОСОБА_3 не отримували.
5. У зв`язку з цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив визнати неукладеними договори купівлі-продажу майнових прав на нежитлові приміщення № 8/1-г, 2-г, 3-г, підписані ПП «Білдгрупменеджмент», в особі директора ОСОБА_3, та ОСОБА_1 , скасувати рішення, прийняті державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області Поповою О. В., а саме: рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень № 39533898 від 06 лютого 2018 року, прийняте державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області Поповою О. В. про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення № 8/1, загальною площею 190,6 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 36109916 від 12 липня 2017 року, прийняте державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області Поповою О. В. про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення № 2, загальною площею 22,2 кв. м, розташоване за адресою за адресою: АДРЕСА_1 ; рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень № 63109503 від 06 лютого 2018 року, прийняте державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області Поповою О. В. про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення № 3, загальною площею 61,3 кв. м, розташоване за адресою за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім цього, позивач просив суд витребувати з чужого незаконного володіння майнові права на вищевказані нежитлові приміщення.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
6. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2025 року позовні вимоги ПП «Білдгрупменеджмент» задоволено.
7. Визнано неукладеним договір купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення № 8/1-г від 09 грудня 2024 року, підписаний між ПП «Білдгрупменеджмент», в особі директора ОСОБА_3, та ОСОБА_1 .
8. Визнано неукладеним договір купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення № 3-г від 06 липня 2017 року, підписаний між ПП «Білдгрупменеджмент», в особі директора ОСОБА_3, та ОСОБА_1 .
9. Визнано неукладеним договір купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення № 2-г від 06 липня 2017 року, підписаний між 
ПП «Білдгрупменеджмент», в особі директора ОСОБА_3, та ОСОБА_1 .
10. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №39533898 від 06 лютого 2018 року, прийняте державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області Поповою О. В. про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення № 8/1, загальною площею 190,6 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (1478399632109).
11. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 
№ 36109916 від 12 липня 2017 року, прийняте державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області Поповою О. В. про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення № 2, загальною площею 22,2 кв. м, розташоване за адресою за адресою: АДРЕСА_1 (1298812032109).
12. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 63109503 від 06 лютого 2018 року, прийняте державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області Поповою О. В. про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення № 3, загальною площею 61,3 кв. м, розташоване за адресою за адресою: АДРЕСА_2 .
13. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ПП «Білдгрупменеджмент» майнові права на нежитлове приміщення № 8/1, загальною площею 190,6 кв. м, на нежитлове приміщення № 2, загальною площею 22,2 кв. м, на нежитлове приміщення № 3, загальною площею 61,3 кв. м, які розташовані за адресою:  
АДРЕСА_3. 14 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
15. Рішення суду першої інстанції мотивована тим, що встановлені у справі обставини свідчать про те, що директор ПП «Білдгрупменеджмент» не підписувала оспорювані договори купівлі-продажу майнових прав на нежитлові приміщення. Відповідач ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність цієї судової справи, жодним чином не спростував доводів, викладених у позовній заяві, відповідних заяв по суті спору не надав.
Основний зміст та мотиви ухвали суду апеляційної інстанції
16. Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Мацкевичем Д. А., на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2025 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.
17. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвалою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору. Копія ухвали апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» доставлена представнику ОСОБА_1 - адвокату Мацкевичу Д. А. 10 жовтня 2025 року о 13:55 год, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду. Станом на 03 листопада 2025 року недоліки апеляційної скарги не усунуті, будь-яких заяв на виконання ухвали суду про усунення недоліків до суду не надходило, а судовий збір не сплачений.
Узагальнені доводи касаційної скаргита її рух у суді касаційної інстанції 
18. 24 листопада 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
19. Підставами касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанцій заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
20. У касаційній скарзі заявник посилається на те, що він не отримував ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року, а електронний кабінет у нього відсутній. Повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків можливо лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.
21. Заявник звертає увагу на те, що згідно з платіжною інструкцією 
від 16 жовтня 2025 року ним сплачено судовий збір у розмірі 64 653 грн 60 коп., тобто вчинені відповідні дії у межах встановленого ухвалою апеляційного суду десятиденного строку. 17 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку він направив до апеляційного суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, яка отримана Київським апеляційним судом 06 листопада 2025 року. Суд апеляційної інстанції не врахував час, необхідний для поштового пересилання відправлення, визначений Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270. 
22. Згідно з доводами касаційної скарги, участь у справі представника не скасовує обов`язок суду належним чином повідомити всіх учасників справи, зокрема й особу, інтереси якої він представляє. Заявник вказує, що з 25 серпня 2025 року договір про надання правової допомоги з адвокатом Мацкевичем Д. А. є припиненим, що підтверджується наданими доказами. У порядку частини четвертої статті 64 ЦПК України повідомлено суд шляхом подання письмової заяви про припинення представництва інтересів ОСОБА_1 адвокатом Мацкевичем Д. А. у справі № 367/547/21.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
23. Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 357/547/21.
24. Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2026 рокусправу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу не надходив
25. У поданому відзиві на касаційну скаргу ПП «Білдгрупменеджмент» посилається на те, що касаційна скарга не містить обґрунтування у чому полягає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Апеляційний суд дійшов цілком мотивованого висновку про визнання неподаною та повернення ОСОБА_1 апеляційної скарги у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а ОСОБА_1 умисно вводить суд касаційної інстанції в оману. ОСОБА_1 не направлялися до суду апеляційної інстанції докази припинення повноважень його представника, який отримав у своєму електронному кабінеті копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
26. У січні 2021 року ПП «Білдгрупменеджмент» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу майнових прав неукладеними, скасування державної реєстрації права власності та витребування майнових прав на нежитлові приміщення з чужого незаконного володіння.
27. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2025 року позовні вимоги ПП «Білдгрупменеджмент» задоволено.
28. Не погодившись з вказаним рішенням міського суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Мацкевич Д. А. 08 серпня 2025 року подав через систему «Електронний суд» безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.
29. Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху, а особі, яка її подала, надано строк для усунення недоліку апеляційної скарги - сплати судового збору.
30. Копія ухвали Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року направлена апеляційним судом 10 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до електронного кабінету представника ОСОБА_1 - адвоката Мацкевича Д. А.
31. Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Мацкевичем Д. А., на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2025 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.
Позиція Верховного Суду
32. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення.
33. Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
34. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
35. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
36. Згідно зі статтею 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
37. Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
38. Питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.
39. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина шоста статті 357 ЦПК України).
40. Тлумачення частини другої статті 121, статті 185, статті 357 ЦПК України свідчить, що якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки скарги в строк, наданий судом, скарга вважається неподаною та повертається.
41. У цій справі апеляційний суд ухвалою від 07 жовтня 2025 року залишив апеляційну скаргу адвоката Мацкевича Д. А.як представника  ОСОБА_1 без руху для усунення виявлених в ній недоліків (надання доказів сплати судового збору у сумі 64 653 грн 60 коп.) протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали. 
42. Питання щодо вручення судового рішення врегульоване статтею 272 ЦПК України.
43. Частинами п`ятою, шостою статті 272 ЦПК України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом,- у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
44. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
45. Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. 
46. Надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України (такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22). 
47. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України).
48. Суд не визначає взаємовідносини адвоката та особи, інтереси якої він представляє (окрім тих, що стосуються обсягу повноважень адвоката), водночас участь сторони у судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом сторони, дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію з цим представником, отже, застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні підстави.
49. Надіслання (електронної) копії рішення адвокату як представнику сторони на його офіційну електронну адресу в ЄСІТС є, у розумінні частин п`ятої, сьомої статті 18 КАС України (стаття 14 ЦПК України), належним способом вручення судового рішення представнику сторони, що на підставі частини сьомої статті 251 КАС України (стаття 272 ЦПК України) вважається врученням цієї копії судового рішення також і особі, яку цей представник (адвокат) представляє.
50. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року у справі № 480/8341/22.
51. Копія ухвали Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року направлена апеляційним судом 10 жовтня 2025 року до електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» представника ОСОБА_1 - адвоката Мацкевича Д. А., відповідно ОСОБА_1 вважається таким, що отримав копію ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху і доводи касаційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження. Матеріали справи не містять належного повідомлення апеляційного суду про те, що з 25 серпня 2025 року договір про надання правової допомоги з адвокатом Мацкевичем Д. А. є припиненим.
52. Постановляючи оскаржувану ухвалу про визнання неподаною апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Мацкевичем Д. А., на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2025 року, апеляційний суд виходив з того, що копія ухвали Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року про залишення без руху апеляційної скарги у зв`язку з несплатою судового збору вручена 10 жовтня 2025 року о 13:55 год, однак станом на 03 листопада 2025 року недоліки апеляційної скарги не усунуті, будь-яких заяв на виконання ухвали суду про усунення недоліків до суду не надходило, а судовий збір не сплачений.
53. Проте з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.
54. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
55. Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
56. Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та має зберігатися пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
57. Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (стаття 9 Закону України «Про судовий збір»).
58. Зарахування коштів до Державного бюджету України свідчить про те, що з моменту їх зарахування вони стають коштами дохідної частини Державного бюджету України, однак повинні витрачатись на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. Виходячи зі змісту зазначеної норми, законодавство не визначає, що кошти державного бюджету, які зараховані до Державного бюджету за розгляд певної справи певним судом, повинні витрачатись лише на функціонування цього суду (пункт 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2023 року в справі № 170/129/21 (провадження № 14-97цс22).
59. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 800/473/17 (провадження № 11-56заі18) зроблено правовий висновок щодо відсутності у заявника обов`язку надавати суду оригінал квитанції про сплату судового збору, оскільки суд самостійно повинен перевіряти зарахування відповідної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, в тому числі на підставі дубліката платіжного документа.
60. Перевірка зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України здійснюється на підставі поданих заявником доказів на підтвердження доказів сплати суми судового збору (пункт 27 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 640/18777/21 (адміністративне провадження № К/990/26010/22).
61. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 липня 2023 року в справі № 300/2856/22 (адміністративне провадження № К/990/32669/22) зазначено, що суд апеляційної інстанції не перевірив фактичного зарахування судового збору на казначейський рахунок 25 жовтня 2022 року, тобто до постановлення оскаржуваної ухвали від 02 листопада 2022 року про повернення апеляційної скарги відповідачу.
62. Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені процесуальним законодавством, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.
63. Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 9901/144/20; у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 826/2429/18, від 20 лютого 2019 року у справі № 823/1940/18, від 25 січня 2021 року у справі №914/1131/20, від 26 січня 2023 року справі №300/2484/22 та від 27 січня 2023 року у справі 
№ 300/2202/22, від 02 серпня 2023 року у справі № 524/11220/21 (провадження № 61-6716св23), від 26 листопада 2025 року у справі № 160/1234/25 (провадження № К/990/32115/25)
64. Матеріли справи містять платіжну інструкцію від 16 жовтня 2025 року 
№ 8394-1578-1435-7177 про сплату ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали апеляційного суду судового збору у розмірі 64 653, 60 грн, яку було долучено до клопотання про усунення недоліків від 31 жовтня 2025 року, яке зареєстроване Київським апеляційним судом 04 листопада 2025 року за вх. 140458 (т. 2, а. с. 231, 232). 
65. До касаційної скарги ОСОБА_1 додав копію накладної № 0820201260075 про направлення кореспонденції на адресу Київського апеляційного суду, а також відомості про рух кореспонденції з сайту АТ «Укрпошта».
66. Тобто ОСОБА_1 було виконано вимогу ухвали Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року у визначений апеляційним судом строк та на момент прийняття оскарженої ухвали судовий збір за подання апеляційної скарги був сплачений.
67. За встановлених у цій справі обставин апеляційний суд зробив передчасний висновок про  визнання неподаною та повернення апеляційної скаргу ОСОБА_1 , поданої адвокатом Мацкевичем Д. А., на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2025 року, неправильно застосував положення 357 ЦПК України.
68. Згідно з частинами першою, третьою-четвертою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. 
69. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
70. Частиною шостою статті 411 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
71. Оскільки порушення апеляційним судом норм процесуального права призвело до ухвалення неправильного судового рішення, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції відповідно до статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Київського апеляційного суду від 03 листопада 2025 рокускасувати, справу передати на розгляд Київського апеляційного суду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак 

В. В. Шипович