Сквирський районний суд Київської області

Справа № 376/580/24 
Провадження № 2-о/376/5/2025

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року Сквирський районний суд Київської області у складі: 
Головуючого судді - Коваленка О.М.,
присяжних - Колесник Н.В., Поспєлова Л.М.,
при секретарі - Щур Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою.
В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що його дядко ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, страждає на тяжке хронічне захворювання, є інвалідом другої групи з дитинства довічно, що підтверджується довідкою МСЕК серії 70-АК № НОМЕР_2 від 18.05.1977.
ОСОБА_2 є непрацездатною особою, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не орієнтується в простих життєвих ситуаціях, за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Його стан здоров`я щороку погіршується. 
ОСОБА_2 інших близьких родичів, які можуть за ним доглядати, не має. 
Заявник  ОСОБА_1 виявив бажання та у змозі бути опікуном дядька  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З урахуванням викладеного заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд: 
-визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 ;
-встановити над ОСОБА_2 опіку та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . 
У судове засіданнязаявник не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити (а.с. 20). 
Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради у судове засідання не з`явився, 10.03.2025 надав суду клопотання, в якому просить справу розглянути у відсутності представника (а.с. 41-42).
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України  кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Матеріалами справи встановлено, що дядко заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, страждає на тяжке хронічне захворювання, є інвалідом другої групи з дитинства довічно, що підтверджується довідкою МСЕК серії 70-АК № НОМЕР_2 від 18.05.1977 (а.с. 10, 11).
ОСОБА_2 є непрацездатною особою, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не орієнтується в простих життєвих ситуаціях, за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Його стан здоров`я щороку погіршується. 
Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №180-ц від 23.12.2024  ОСОБА_2 страждає на хронічний, стійкий психічний розлад - легку розумову відсталість (в ступені вираженої дебільності) із значними порушеннями поведінки (F-70.1 за МКХ-10). За своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.36-37).
ОСОБА_2 інших близьких родичів, які можуть за ним доглядати, не має. 
Заявник  ОСОБА_1 виявив бажання та у змозі бути опікуном дядька  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.
Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.
Враховуючи, що судом встановлено факт психічного розладу в  ОСОБА_2 , внаслідок якого на даний час він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає за необхідне визнати його недієздатним.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину.
Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
У відповідності до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Згідно з ч. 1, 5-9 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.
Таким чином, аналізуючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про визнання  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна, у зв`язку з чим заява  ОСОБА_2  підлягає задоволенню в повному обсязі. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати у справах про визнання громадянина недієздатним відносяться на рахунок держави. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76, 77, 81, 223, 247, 258, 259, 263-265, 299, 300, 354 ЦПК України, статтями 39-41, 60, 63 ЦК України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна.
Визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 .
Встановити над ОСОБА_2 опіку та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.
Встановити строк дії судового рішення два роки з дня набрання рішенням законної сили.
Роз`яснити заявнику, що відповідно до вимог ч. 7, 8 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя          О.М. Коваленко

Присяжних          Н.В. Колесник

Л.М. Поспєлов