УХВАЛА

22 грудня 2025 року 
м. Київ

справа № 711/2938/24
провадження № 61-13924ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 
до суддів Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2025 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків та запропоновано подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, надати докази поважності причин його пропуску та сплатити судовий збір.

На виконання ухвали Верховного Суду від 24 квітня 2025 року ОСОБА_1 направив матеріали на усунення недоліків до яких додав клопотання про звільнення 
від сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження 
ОСОБА_1 повторно зазначає, що у встановлений законом строк подав касаційну скаргу на оскаржуване рішення апеляційного суду у конверті з ідентифікатором 
№ 1841600002226 від 28 лютого 2025 року, що змушує його звернутися 
до Верховного Суду з повторною касаційною скаргою у квітні 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2025 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання ухвали Верховного Суду від 26 травня 2025 року особою, яка подала касаційну скаргу, надано до суду заяву про усунення недоліків. У заяві зазначено, що на звернення до поштового відділення, йому відмовляють у наданні навіть копії рекомендованих повідомлень про направлення рекомендованих листів 
до Верховного Суду у вказаній справі і тим більше довідку до відома.

Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року повернуто заявнику.

25 липня 2025 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду 
із касаційною скаргою на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано заявнику звернутися до Верховного Суду 
із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року, у якому зазначити причини пропуску такого строку та надати на підтвердження такого пропуску відповідні докази, додати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України, та копії скарги і доданих 
до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та надати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 605,60 грн.

На виконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху 
ОСОБА_1 11 вересня 2025 року та 06 жовтня 2025 року надіслав матеріали 
на усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 13 жовтня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року повторно визнано неподаною та повернуто заявнику.

04 листопада 2025 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, втретє звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року залишено без руху та запропоновано звернутися до Верховного Суду із клопотанням 
про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року, у якому зазначити причини пропуску такого строку та надати на підтвердження такого пропуску відповідні докази, та підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку 
і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

15 грудня 2025 року на виконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху ОСОБА_1 надіслав матеріали на усунення недоліків.

Розглядаючи матеріали на усунення недоліків, суд приходить до висновку, 
що ОСОБА_1 недоліки касаційної скарги усунуто частково, виходячи 
з наступного.

Як на підставу пропуску строку заявник повторно зазначає, що у встановлений законом строк вперше подав касаційну скаргу на оскаржуване рішення апеляційного суду у конверті з ідентифікатором № 1841600002226 від 28 лютого 2025 року, проте підтвердити зазначене не може, оскільки такий знищений працівниками поштового відділення.

Щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги повторно просить звільнити його від такої сплати, оскільки відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється 
за подання клопотання про визнання і виконання рішення іноземного суду відповідно до міжнародного договору України, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України та яким не передбачено плату під час звернення до суду, подання апеляційної та касаційної скарг у таких справах. 

Разом з тим, ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2025 року ОСОБА_1 (касаційне провадження № 61- 9731ск25) роз`яснено, що на вимоги його позову пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» 
не розповсюджується, а тому вимоги ухвали суду від 26 листопада 2025 року 
в частині подання доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги заявником не виконані.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що ОСОБА_1 не в повній мірі виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 26 листопада 2025 року, що у свою чергу позбавляє суд можливості вирішити питання по суті касаційної скарги.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги 
у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 22 грудня 2025 року, недоліки касаційної скарги усунуто частково, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до суддів Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вважати неподаною 
та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк