Єдиний унікальний номер справи№ 208/14590/25 
Номер провадження № 2/208/1442/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Кузнєцової А. С.,
при секретарі: Кіблицькій М. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янського цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор", третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я (витрат на лікування та втраченого заробітку), - 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області з вказаною позовною заявою, в якій просить: стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор": 
- матеріальну шкоду за час на лікування за період з 21.09.2022 року по 24.10.2025 року в сумі 2454, 47 гривень; 
- втрачений заробіток за встановленням втрати професійної працездатності за отриманим ушкодженням здоров`я за період з липня 2023 року по листопад 2025 року в сумі 177352,50 гривень;
- втрачений заробіток за встановленням втрати професійної працездатності за отриманим ушкодженням здоров`я за період з січня 2020 року по березень 2024 року в сумі 64254,50 гривень одноразово (з урахуванням перерахунку через зміну мінімальної заробітної плати);
- втрачений заробіток у сумі 19 997,96 гривень щомісячно, починаючи з квітня 2024 року до зміни відсотка професійної працездатності або розміру мінімальної заробітної плати; 
- відкликати виконавчий лист по справі № 235/2776/19 за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01.08.2019 року про стягнення з ПрАТ "Запоріжтрансформатор" на користь позивача втраченого заробітку в сумі 10432,50 гривень щомісячно з січня 2019 року. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 20 листопада 2013 року отримала каліцтво в дорожньо-транспортній пригоді скоєній ОСОБА_2 . Обов`язок відшкодування шкоди позивачу, завданої джерелом підвищеної небезпеки, а саме витрати на лікування, втрачений заробіток, - покладено на власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , – Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор". Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 серпня 2019 року з публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на користь ОСОБА_1 присуджено до стягнення витрати понесені за час перебування на лікуванні з причини отриманого в дорожньо-транспортній пригоди ушкодження здоров`я та втрачений щомісячний заробіток. В подальшому в 2008, 2009, 2010, 2011, 2013, 2016, 2019 роках, на підставі рішень Красноармійського міськрайонного суду, розмір відшкодування шкоди, завданої позивачу ушкодженням здоров`я в дорожній пригоді, збільшувався в зв`язку з збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. ОСОБА_1 в період 2013 - 2025 років продовжувала лікування наслідків отриманого в дорожньо-транспортній пригоді каліцтва. Зверталася за допомогою до «Центру медико – санітарної допомоги Покровської міської ради Донецької області ", - за власні кошти позивачем було придбано медичні препарати на загальну суму 2454,47 гривень, компенсацію якої порушено в судовому порядку. Крім того, ОСОБА_1 , посилаючись, що останнім рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 01 серпня 2019 року їй присуджено стягнення з приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" втрачений заробіток за період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року в розмірі 15647,04 гривень; з січня 2019 року втрачений заробіток в сумі 10432,50 гривень щомісячно до зміни відсотка втрати професійної працездатності чи розміру мінімальної заробітної плати з врахуванням виплачених сум
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, клопотань не заявляє. 
Представником Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" Романенком М. В. (діючого на підставі довіреності) надіслано на адресу суду письмовий відзив в якому висловив заперечення проти заявлених позовних вимог.
Так, представник відповідача вказує, що з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що 20.11.2003 року приблизно о 16:30 годині в с. Шевченко м. Красноармійська Донецької області мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_1 отримала тілесні пошкодження середньої тяжкості в виді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забій м`яких тканей тіла зліва, поперекової області. Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 8 грудня 2004 року винним в скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди за ч. 1 ст. 286 КК України визнано ОСОБА_2 , та на користь ОСОБА_1 з ВАТ «Запоріжтрансформатор» (організаційно-правову форму якого в подальшому було змінено на публічне акціонерне товариство, а потім на приватне акціонерне товариство), як власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , стягнуто, в порядку ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки - матеріальну - в сумі 1978,50 грн. та моральну - 3000 грн.
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2006 року, з ВАТ «Запоріжтрансформатор» на користь ОСОБА_1 , в порядку ст. ст. 1166, 1172, 1195, 1197 ЦК України, стягнуто втрачений заробіток щомісячно в розмірі 262,50 грн. до зміни відсотка втрати професійної працездатності.
В подальшому, за розглядом позовних заяв ОСОБА_1 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області ухвалювалися рішення про присудження зобов`язання виплати приватним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» збільшеного розміру відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.
Позивач вказує, що з часу ухвалення рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 серпня 2019 року розмір мінімальної заробітної плати неодноразово збільшувався і тому розмір відшкодування шкоди, а саме відшкодування втраченого заробітку, підлягає відповідному збільшенню у зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати.
На підтвердження відсотка втрати професійної працездатності позивач посилається на висновок судово-медичної експертизи № 925 від 21.12.2007.
Відповідно до висновку експерта (експертизи за матеріалами справи) № 925 в період з 14.11.2007 року по 21.12.2007 року в Донецькому обласному бюро судово-медичної експертизи судово-медичною експертною комісією проведена комісійна судово-медична експертиза по факту встановлення процента втрати професійної працездатності громадянки ОСОБА_1 , 1975 року народження. 
Вищевказаний висновок судово-медичної експертизи № 925 від 21.12.2007 не дає відповіді на питання про відсоток втрати професійної працездатності у позивача на теперішний час, а саме на час розгляду цієї справи.
Належним та допустимим доказом підтвердження ступеня втрати працездатності (у відсотках) позивача є відповідний висновок судово-медичної експертизи з визначенням відсотка втрати працездатності.
Востаннє відсоток втрати професійної працездатності у громадянки ОСОБА_1 встановлювався станом на грудень 2007 року, висновок комісійної судово-медичної експертизи з визначенням відсотка втрати професійної працездатності станом на цей час позивачем не надано.
Водночас визначення ступеня втрати професійної працездатності позивача внаслідок ДТП, що мало місце 20.11.2003, станом саме на час розгляду цієї справи безпосередньо стосується висунутих позовних вимог та її встановлення можливо лише шляхом проведення судово-медичної
експертизи.
За відсутності висновку комісійної судово-медичної експертизи з визначенням відсотка втрати професійної працездатності громадянки ОСОБА_1 внаслідок тілесних ушкоджень, отриманих в результаті ДТП, яке сталось 20 листопада 2003 року, станом на теперішний час та в період з січня 2020 року по листопад 2025 року, ПрАТ «ЗТР» вважає необґрунтованими вимоги позивачки про стягнення з ПрАТ «ЗТР» втраченого заробітку за період з січня 2020 року по листопад 2025 року та щомісячно з квітня 2024 року та просить суд в їх задоволенні відмовити.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, з урахуванням того, що вказана третя особи без самостійних вимог не є суб`єктом спірних матеріально-правових відносин сторін, та не має права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, на відмову від позову, визнання позову чи укладення мирової угоди, визнав не потрібним обов`язкову присутність в судовому засіданні ОСОБА_2 та отримання від нього відгуку на позовну заяву ОСОБА_1 . 
Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав. 
У судовому засіданні встановлено наступні факти на відповідні правовідносини. 
20 листопада 2003 року приблизно о 16:30 годині в с. Шевченко м. Красноармійська Донецької області мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_1 отримала тілесні пошкодження середньої тяжкості в виді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забій м`яких тканей тіла зліва, поперекової області. Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 8 грудня 2004 року винним в скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди за ч. 1 ст. 286 КК України визнано ОСОБА_3 , та на користь ОСОБА_1 з публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор", як власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3 , стягнуто, в порядку ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки – матеріальну - в розмірі 1978,50 гривень та моральну – 3000,00 гривень.
Згідно довідки виданої ОСОБА_1 до висновку медико-соціальної (експертної) комісії позивачу встановлено повторно другу групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково (а.с.23).
Згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2016 року ОСОБА_1 встановлено втрату професійної працездатності: - № 830 від 04.01.2006 року в розмірі 15 %; - № 077440 від 09.10.2008 року – встановлено 50 %, визнано інвалідом другої групи (а.с. 32-34). 
Згідно рішень Красноармійського міськрайонного суду Донецької області:
- від 16.04.2008 року, яке змінено рішенням апеляційного суду Донецької області від 04.07.2008 року, стягнуто втрачений заробіток за період з липня 2006 року по грудень 2007 року у сумі 851,17 грн. одноразово та з січня 2008 року втрачений заробіток у сумі 1287,50 грн. щомісячно до зміни відсотка втрати працездатності чи розміру мінімальної заробітної плати (а.с.30-31);
- від 27.10.2009 року стягнуто втрачений заробіток за період з квітня 2008 року по вересень 2009 року у сумі 1037,62 грн. одноразово та з жовтня 2009 року втрачений заробіток у розмірі 1625,46 грн. щомісячно до зміни відсотка втрати працездатності чи розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 42-43);
- від 30.06.2010 року стягнуто втрачений заробіток за період з листопада 2009 року по березень 2010 року у сумі 1407,76 грн. одноразово та з квітня 2010 року втрачений заробіток в сумі 2210,65 грн. щомісячно до зміни відсотка втрати працездатності чи розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 46-47);
- від 29.08.2011 року стягнуто втрачений заробіток за період з липня 2010 року по березень 2011 року у розмірі 285,63 гривень одноразово та з квітня 2011 року втрачений заробіток в сумі 2401,29 грн. щомісячно до зміни відсотка втрати працездатності чи розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 44-45);
- від 22.10.2013 року стягнуто втрачений заробіток за період з жовтня 2011 року по грудень 2012 року у сумі 1027,64 грн. одноразово та з січня по вересень 2013 року у сумі 4208,94 грн. одноразово, з 01.10.2013 року втрачений заробіток у сумі 2868,95 грн. щомісячно до зміни відсотка втрати працездатності чи розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 35-36);
- від 18.01.2016 року стягнуто втрачений заробіток за період з грудня 2013 року по вересень 2015 року у сумі 3729,39 грн. одноразово та з вересня 2015 року у сумі 3446,85 грн. щомісячно до зміни відсотка втрати працездатності чи розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 32-34);
- від 23 березня 2017 року стягнуто відшкодування заподіяної матеріальної шкоди за час лікування з 07.04.2016 року по 22.04.2016 року в розмірі 2390,94 грн, втрачений заробіток за період з травня 2016 року по січень 2017 року в сумі 1634,52 грн. одноразово та з січня 2017 року втрачений заробіток у розмірі 8003,58 грн. щомісячно до зміни відсотка втрати професійної працездатності чи розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 37-39);
- від 01 серпня 2019 року стягнуто відшкодування заподіяної матеріальної шкоди за час лікування в розмірі 10906,47 грн., втрачений заробіток за період з січня 2018 року по 31 грудня 2018 року в сумі 15647,04 грн. одноразово та з січня 2019 року страчений заробіток у розмірі 10432,50 грн. щомісячно до зміни відсотка втрати професійної працездатності чи розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 24-27).
Згідно виписок із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 періодично перебувала на лікуванні в «Центрі медико – санітарної допомоги Покровської міської ради Донецької області " (а.с. 20, 21) та за власні кошти придбала медичні препарати на загальну суму 2454,47 гривень: чек № 192022 від 21.09.2022 року – на суму 314,50 гривень; чек № 594577 від 18.10.2025 року – на суму 917,58 гривень; чек №546187 від 02.04.2025 року - на суму 1038,09 гривень; чек №546837 від 04.04.2025 року - на суму 184,30 гривень (а. с. 53,54,55).
Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 , після ухвалення останнього рішення суду від 01.08.2019 року, періодично перебувала на лікуванні в медичному закладі та за власні кошти придбала медичні препарати у розмірі 2454,47 гривень, та в порядку ст. ст. 1166, 1172 ЦК України, просить відшкодувати матеріальну шкоду відповідачем приватним акціонерним товариством "Запоріжтрансформатор". 
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. З урахуванням вказаних правових норм, за встановленням того, що власником транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди та, в якій травмовано ОСОБА_1 , - є публічне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор", більш того, водій перебував з підприємством в трудових відносин, - суд прийшов до висновку про підставність відшкодування відповідачем шкоди, завданої позивачу в наслідок аварії.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Суд перевіряє надані позивачем докази на підтвердження заявлених позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди на лікування. 
Матеріалами справи, а саме висновком судово-медичної експертизи № 925 від 14.11.2007 року встановлено, що у позивача ОСОБА_1 маються наслідки отриманого 20 листопада 2003 року травмування в виді посттравматичної енифалопатії з наявністю помірної внутрішньої та зовнішньої гідроцефалії, функціонально-органічного лівостороннього геміпарезу, вестибулопатії, легкого атаксичного синдрома, органічного емоційно-лабільного (естетичного) розладу, в зв`язку з чим потребує лікування (а. с. 11-18). 
Відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії серії ДОН-07 № 077440 від 09.10.2008 року ОСОБА_1 рекомендовано нагляд у психіатра, невропатолога (а. с. 23).
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Так, долученими до позовної заяви письмовими доказами підтверджено, що ОСОБА_1 зверталася за медичною допомогою 01.04.2025 року та 24.04.2025 року. 
Разом з тим, за ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог. Так, ОСОБА_1 заявлено вимоги стягнення з приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" матеріальну шкоду, а саме витрати на придбання лікарських препаратів в розмірі 2454,47 гривень, тому саме ця сума підлягає відшкодуванню. 
Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині збільшення розміру відшкодування втраченого заробітку суд зазначає наступне. 
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин. У відповідності до вимог ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту наведеної норми, при вирішенні даного спору суду належить встановити у зв`язку з чим потерпілий просить змінити розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, а саме: чи у зв`язку зі збільшення вартості життя, чи у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. У разі з`явлення такої вимоги на підставі ч. 2 ст. 1208 ЦК України, підлягає з`ясуванню як потерпілому вперше було визначено розмір відшкодування: виходячи з середньої заробітної плати за займаною на час завдання шкоди посадою, чи виходячи з мінімальної заробітної плати, і в залежності від встановлених обставин, суд повинен зробити висновок, щодо наявності підстав для збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені в порядку ч. 2 ст. 1208 ЦК України. Позивачу вперше було визначено розмір відшкодування втраченого заробітку на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2006 року виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. В подальшому по мірі підвищення розміру заробітної плати за рішеннями суду збільшено розмір втраченого заробітку. Останнім рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 01.08.2019 року змінено розмір втраченого заробітку, що стягується з відповідача на користь позивача, - з січня 2019 року в щомісячній сумі 10432,50 гривень, розрахованої виходячи з мінімальної заробітної плати у розмірі 4173 гривні. Остання виплата була здійснена 27.02.2024 року за червень 2023 року. Виплати за період з липня 2023 року по листопад 2025 року (29 місяців), але за підрахунками позивача (17 місяців) не здійснювалися, що за підрахунками позивача становить: 10432,50 гривень х 17 = 177352,50 гривень. Сама ця вимога підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. 
З часу ухвалення вказаного рішення розмір мінімальної заробітної плати підвищувався:
- відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір мінімальної зарплати у 2020 році складає: з1 січня по 31 серпня 2020 року: 4723 гривень, з 1 вересня по 31 грудня 2020 року: 5000 гривень. 
- відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 1 січня 2021 року склав 6000 гривень, з 1 грудня 2021 року склав 6500 гривень.
- відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" з 1 січня 2022 року склав 6500 гривень, з 1 жовтня 2022 року склав 6700 гривень.
- відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року склав 6700 гривень;
- відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 1 січня 2024 року склав 7100 гривень, а з 1 квітня 2024 року склав 8000 гривень;
Таким чином, з врахуванням вимог ч. 2 ст. 1208 ЦК України, розмір відшкодування шкоди, а саме втраченого заробітку підлягає збільшенню (в межах заявлених позовних вимог) за період з 1 січня 2020 року по березень 2024 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем в сумі 64254,50 гривень, з якою погоджується суд:
З січня 2020: 4723 грн (коефіцієнт підвищення: 4723/4173 = 1,1317).
Втрачений заробіток: 10432,50 грн. х 1,1317 = 11806,46 грн.
Збільшення за період з січня 2020 по серпень 2020 (8 місяців):
(11806,46 – 10432,50) х 8 = 10991,68 грн.
З вересня 2020 року: 5000 грн (коефіцієнт: 5000/4723 = 1,0586).
Втрачений заробіток: 11806,46 грн. х 1,0586 = 12498,32 грн.
Збільшення за період з вересня 2020 по грудень 2020 (4 місяці):
(12498,32 – 11806,46) х 4 = 2767,44 грн.
З січня 2021 року: 6000 грн (коефіцієнт: 6000/5000 = 1,2).
Втрачений заробіток: 12498,32 грн. х 1,2 = 14997,98 грн.
Збільшення за період з січня 2021 по листопад 2021 (11 місяців):
(14997,98 – 12498,32) х 11 = 27496,26 грн.
З грудня 2021 року: 6500 грн (коефіцієнт: 6500/6000 = 1,0833).
Втрачений заробіток: 14997,98 грн. х 1,0833 = 16247,31 грн.
Збільшення за період з грудня 2021 по вересень 2022 (10 місяців):
(16247,31 – 14997,98) х 10 = 12493,30 грн.
З жовтня 2022 року: 6700 грн (коефіцієнт: 6700/6500 = 1,0308).
Втрачений заробіток: 16247,31 грн. х 1,0308 = 16747,73 грн.
Збільшення за період з жовтня 2022 по грудень 2023 (15 місяців):
(16747,73 – 16247,31) х 15 = 7506,30 грн.
З січня 2024 року: 7100 грн (коефіцієнт: 7100/6700 = 1,0597).
Втрачений заробіток: 16747,73 грн х 1,0597 = 17747,57 грн.
Збільшення за період з січня 2024 по березень 2024 (3 місяці):
(17747,57 – 16747,73) х 3 = 2999,52 грн.
Сумарне збільшення втраченого заробітку за період з січня 2020 по березень 2024:
10991,68 + 2767,44 + 27496,26 + 12493,30 + 7506,30 + 2999,52 = 64254,50 грн.
Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відкликання виконавчого листа, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області на примусове виконання рішення суду від 01.08.2019 року щодо стягнення з приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" з 1 січня 2019 року втрачений заробіток в щомісячному розмірі 10432,50 гривень підлягають задоволенню як похідні від вимог стягнення доплати присудженого позивачу вказаним рішенням відшкодування втраченого заробітку, в зв`язку із збільшенням мінімальної заробітної плати. 
Крім того, розмір відшкодування шкоди, а саме втраченого заробітку підлягає відповідному збільшенню за період з 1 квітня 2024 року відповідно до розрахунку:
З квітня 2024 року: 8000 грн (коефіцієнт: 8000/7100 = 1,1268).
Втрачений заробіток: 17747,57 грн х 1,1268 = 19997,96 грн.
Отже, з приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню втрачений заробіток у розмірі 19997,96 гривень щомісячно, починаючи з квітня 2024 року до зміни відсотка втрати працездатності чи розміру мінімальної заробітної плати. 
Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. За статтею 88 ЦПК України, суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, ОСОБА_1 в силу п. 2 ч. 1 ст. 5 ст. Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п.п. 2 п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням пред`явлення позивачем позову в 2025 році через систему Електронний суд 1211,20*0,8), у розмірі 968,96 гривень. 

На підставі викладеного, ч. 1 ст. 1172, ч. 2 ст. 1187, ч. 2 ст. 1208 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209 ч. 2, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор", третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я (витрат на лікування та втраченого заробітку) – задовольнити повністю.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я: 
- витрати на лікування в сумі 2454 (дві тисячі чотириста п`ятдесят чотири) гривні 47 копійок; 
- втрачений заробіток за період з січня 2020 року по березень 2024 року в сумі 64254 (шістдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят чотири) гривні 50 копійок одноразово;
- з квітня 2024 року втрачений заробіток в сумі 19997 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 96 копійок щомісячно до зміни відсотка втрати професійної працездатності чи розміру мінімальної заробітної плати. 
Відкликати виконавчий лист по справі № 235/2776/19, виданий на примусове виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01.08.2019 року про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на користь ОСОБА_1 втраченого заробітку в сумі 10432,50 гривень щомісячно з січня 2019 року.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на користь держави судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського апеляційного суду.
Дата складення повного судового рішення – 26.01.2026 року. 
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00213428, місцезнаходження: м. Запоріжжя, Осипенківський район, Дніпропетровське шосе, 3.
Третя особа: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя