ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 680/513/25
Провадження № 33/820/694/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.
за участю секретаря судового засідання                        Романової А.В.
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності                 ОСОБА_1 
захисника                                                                        Бабчинського В.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бабчинського В.К. на постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року, якою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та 

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини
Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 15 липня 2025 року о 05 год. 24 хв.  на автодорозі Т2308 в с. Рудківці  керував автомобілем марки «Kia Magentis», д.н.з.  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння  зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою спеціального технічного засобу  «Drager Alcotest», результат  - 1,23 ‰, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.
Постановою судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Бабчинський В.К. просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено про незаконну зупинку транспортного засобу, без наявності законних підстав, тобто порушення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої поліцейський має право зупиняти транспортний засіб лише у чітко визначених законом випадках. У даній справі законні підстави для зупинки автомобіля ОСОБА_1 були відсутні.
Згідно з доктриною «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо первинний доказ отриманий незаконним шляхом, усі наступні докази, що походять від нього, також є недопустимими. 
Оскільки первинним порушенням є незаконна зупинка автомобіля, всі наступні дії поліцейських: проведення огляду за допомогою приладу «Drager», складання акту та протоколу, формування доказової бази — є похідними від цієї незаконної дії, а тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», підтвердженої практикою Верховного Суду та ЄСПЛ, такі докази мають визнаватися недопустимими.
Також було не дотримано процедури огляду на стан алкогольного сп?яніння: відсутність контрольного заміру повітря для перевірки чистоти мундштука, направлення до медичного закладу, що наявне у матеріалах справи, підроблене поліцейськими, оскільки не складалось на місці зупинки автомобіля. Складання направлення не зафіксовано на бодікамери поліцейських. 
Згідно результатів обстеження, а саме роздруківки результатів приладу Драгер, зазначено показник 1,23 %, а також у графі на один пункт вище вказано про результати перевірки чистоти мундштука приладу - 0, 00%. Зазначена інформація у роздруківці результатів обстеження приладом Драгер не відповідає дійсності, та спростовується відеозаписом з бодікамери поліцейського, оскільки із відеозапису чітко видно, що жодного разу поліцейський перед тестуванням водія не проводив контрольний замір повітря, для перевірки чистоти мундштука приладу.
У матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager Alcotest». Суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні клопотання захисника про витребування інструкції до приладу та свідоцтва про повірку.
В матеріалах справи наявні змонтовані та неповні відеозаписи з бодікамер, що позбавило захист можливості довести істинні обставини справи.
Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотань захисту про витребування доказів та виклик поліцейських до суду.
Суд не врахував доводи захисту, порушив принцип змагальності сторін і право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України). 
Процедура проведення огляду на стан сп?яніння та складання адміністративних матеріалів являються незаконними, не послідовними, та такими, що суперечать законодавству та елементарній логіці. Було би логічним якби поліцейські після зупинки автомобіля роз`яснили законні підстави зупинки автомобіля з посиланням на норми законодавства, попередили про відео фіксацію, повідомили про наявність ознак сп?яніння, роз?яснили права та процедуру проведення огляду, а лише після того перейшли до послідовного складання адміністративних матеріалів, акту огляду, направлення на огляд до медичного закладу, і у фіналі складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Лише після складання протоколу почали складати акт огляду, проте він водієві не вручався,
оскільки водій був незгідний з сфальшованими результатами огляду на стан сп?яніння, та наполягав на проведені повторного огляду у лікарні.
Водій почав вимагати у поліцейських документи на прилад Драгер, та інструкцію до приладу, оскільки був абсолютно тверезим та не погоджувався зі сфальшованими результатами огляду. 
Обидва поліцейських мали справні нагрудні бодікамери, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та у акті огляду водія, проте до суду з матеріалами справи надійшли очевидно монтовані та нарізані відеозаписи лише з однієї камери. З іншої камери відеозаписи пропали на шляху до суду.
Також у поданій апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає його пропущеним.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Бабчинський В.К. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наведених в апеляційній скарзі підстав. 
ОСОБА_1 наполягав, що був тверезий, коли його зупинили працівники поліції, на відеозаписах дійсно він, відмовився їхати до лікарні, оскільки дружина поспішала, а процедура у лікарні займає багато часу. Його відсторонили від керування, дружина сіла за кермо. Через свою необізнаність він не перевіряв герметичність мундштука, який йому дали запакованим. 
Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Бабчинського В.К., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Мотиви суду

Щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження
Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бабчинський В.К. просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вважає його пропущеним.
Відповідно до наданих матеріалів справи, постанова судді Новоушицького районного суду Хмельницької області ухвалена 18 вересня 2025 року, отже десятиденний строк подання апеляційної скарги на цю постанову закінчився 28 вересня 2025 року, що припало на вихідний день. Водночас апелянт звернувся зі скаргою 29 вересня 2025 року, тобто на наступний робочий день.
Чинні норми КУпАП не регулюють обчислення процесуальних строків у справах про адміністративні правопорушення, тому за аналогією користуємося правилами обчислення процесуальних строків у кримінальному процесуальному законодавстві (ст..115 КПК України), де встановлено, що у разі якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.
На підставі зазначеного, вважаю, що захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бабчинський В.К. не пропустив строк на апеляційне оскарження постанови судді, тому відсутня необхідність у його поновленні.

Щодо оскарження постанови по суті
Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
У поданій апеляційній скарзі захисник Бабчинський В.К. оскаржує доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважає всі докази недопустимими.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Зі змісту статей 245, 280 КУпАП вбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У ході апеляційного розгляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідає вимогам статей 283-284 КУпАП, справу суддею суду першої інстанції розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.
Суддею суду першої інстанції у ході судового розгляду встановлено, що  ОСОБА_1  15 липня 2025 року о 05 год. 24 хв.  на автодорозі Т2308 в с. Рудківці  керував автомобілем марки «Kia Magentis», д.н.з.  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння  зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою спеціального технічного засобу  «Drager Alcotest», результат - 1,23 ‰, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.
При визнанні ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 повністю доведена наступними доказами:
-  даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №392006 від 15 липня 2025 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення та який відповідає вимогам статті 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом (а/с 2);
- роздруківкою із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», відповідно до якої ОСОБА_1 на момент огляду 15 липня 2025 року перебував в стані алкогольного сп`яніння, цифровий показник тесту - 1,23 о/оо (а/с 7).
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», в якому зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння (а/с 6);
- відеофайлами, якими підтверджується, що працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «Kia Magentis», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . На місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, результат тесту становив 1,23 о/оо, проти результату огляду водій не заперечив (а/с 10). 
Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.
Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно з апеляційною скаргою, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 15 липня 2025 року стороною захисту не оскаржується.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно з частинами 2, 3 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Наведені вимоги закону свідчать, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно з апеляційною скаргою, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 15 липня 2025 року захисником не оскаржується, однак захисником з поміж іншого зазначається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за відсутності законних на це підстав, а тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», всі наступні дії поліцейських та отримані докази, які є похідними від незаконної зупинки, є недопустимими.
Однак вважаю такі доводи апеляційної скарги неспроможними з огляду на наступне.
З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_2 , працівниками поліції було повідомлено останнього, що причиною зупинки транспортного засобу є звернення громадян про суперечку між жінкою та чоловіком та з`ясування обізнаності щодо даних обставин.
Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлений виключний перелік підстав для зупинки працівниками поліції транспортного засобу, який навіть в умовах дії воєнного стану не може бути розширений.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Крім того, за змістом п. 2,3 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей,транспортних засобів,багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 №1456, поліцейський має право здійснювати перевірку транспортних засобів, а також вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.
Таким чином, працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з дотриманням вимог «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», захисником не доведено наявності порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства щодо зупинки транспортного засобу, тому доводи апелянта, про те, що у працівників поліції не було законних підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , є неспроможними.
Крім того, посилання в апеляційній скарзі на неправомірні дії працівників поліції, які полягали у відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, не є предметом розгляду у рамках цього провадження та, відповідно до вимог статті 267 КУпАП, могли бути оскаржені у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду у порядку, передбаченому КАС України, підтвердження чого на момент розгляду цієї апеляційної скарги не надано.
Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
З огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху України, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.
Водночас, керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
До того ж, наявність або відсутність законних причин для зупинки транспортного засобу не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, предметом доказування у якому є фактичні дані щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а відтак не підлягають доказуванню у даній справі.
Також захисник зазначає, що працівниками поліції було не дотримано процедури огляду на стан алкогольного сп?яніння: відсутність контрольного заміру повітря для перевірки чистоти мундштука, направлення до медичного закладу, що наявне у матеріалах справи підроблене поліцейськими, оскільки не складалось на місці зупинки автомобіля, його складання не зафіксовано на бодікамери поліцейських. 
Такі доводи є необґрунтованими та не беруться судом до уваги зважаючи на наступне.
З наявної в матеріалах справи роздруківки приладу «Drager ALCOTEST 7510» вбачається, що перед проведенням огляду ОСОБА_1 було проведено контрольний замір, результат перевірки чистоти приладу становить 0,00  ‰ (а/с 7).
Також вбачається, що вказана роздруківка містить особистий підпис ОСОБА_1 , який на час проведення огляду жодних заперечень щодо процедури огляду або незгоди із результатом тестування не висловлював. 
Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти повторний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що останній відмовився.
Зазначене також підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, яким зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд визнає відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що разом з протоколом про адміністративне правопорушення та результатом огляду є достатнім для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції було порушено законний порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, зокрема направлення до медичного закладу не складалось на місці зупинки автомобіля, складання направлення не зафіксовано на бодікамери поліцейських, не заслуговують на увагу, оскільки у жодному нормативному акті не зазначено, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції повинно бути складено на місці зупинки транспортного засобу та з обов`язковою фіксацією на бодікамеру.
Згідно п.9 ІІ Розділу Інструкції № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, тобто поліцейський супроводжує водія до лікарні та враховуючи зміст направлення на огляд, направлення поліцейський надає лікарю для проведення огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таке направлення також може не складатися та бути відсутнім в матеріалах справи при відмові водія від проходження огляду у медичному закладі, що вбачається із наведених вище норм КУпАП та Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015. 
Таким чином, доводи щодо складення письмового направлення на медичний огляд у закладі охорони здоров`я не на місці зупинки та без фіксації на відео, не ґрунтуються на чинних вимогах норм КУпАП, Інструкції  №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду №1103 від 17.12.2008. 
Щодо тверджень захисника, що в матеріалах справи наявні змонтовані та неповні відеозаписи з бодікамер, що позбавило захист можливості довести істинні обставини справи, то в цій частині апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки відеозапис події, здійснений безпосередньо поліцейським, який проводив усі процесуальні дії щодо оформлення матеріалів, є цілісним та в повній мірі надає суду об`єктивну можливість повно встановити дійсні обставини справи, тобто є належним, достатнім та допустимим доказом. 
Надані відеозаписи сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 та містять два відеофайли, які є цілісними, безперервними і повністю відтворюють обставини вчиненого водієм правопорушення. На відео зафіксований факт зупинки автомобіля та процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка відображена достатньо повно для можливості констатувати її законність. 
Суд також не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що обидва поліцейських мали справні нагрудні бодікамери, проте до суду з матеріалами справи надійшли очевидно монтовані та нарізані відеозаписи лише з однієї камери. З іншої камери відеозаписи пропали на шляху до суду.
Згідно ч.1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.
Наявність в матеріалах справи відеозапису з однієї бодікамери працівника поліції не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Наявними в матеріалах справи відеозаписами спростовується також доводи апеляційної скарги про те, що водій вимагав у поліцейських документи на прилад Драгер, та інструкцію до приладу, оскільки був абсолютно тверезим та не погоджувався зі сфальшованими результатами огляду. 
Згідно з відеозаписами, під час спілкування з водієм працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти  огляд на стан  алкогольного  сп`яніння на місці  зупинки  або в медичному закладі, при цьому роз`яснили виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки, результат проведеного огляд становив 1, 23‰, з яким водій погодився та не наполягав на проведенні повторного огляд у медичному закладі, сказавши, щоб працівники поліції складали протокол. При цьому ОСОБА_1 вимогу до поліцейських про пред`явлення документів на прилад Драгер не висував, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є голослівними.
Також в апеляційній скарзі захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності зазначається, що в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager Alcotest».
В цій частині апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що такі документи можуть надаватись на вимогу особи, яка підлягає огляду на місці зупинки, що передбачено п. 5 Розділу ІІ Інструкції №1452/735. Поліцейський не зобов`язаний долучати вказані документи до матеріалів справи, а ОСОБА_1 таких документів у поліцейських не вимагав пред`явити, що підтверджується відеозаписом.
Крім того, з долученого до матеріалів справи чек-тесту технічного приладу Drager Alcotest 7510, вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння 15.07.2025 за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», останнє калібрування якого було проведено 03 жовтня 2024 року (а/с 7).
Законом України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, передбачено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Згідно сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafety AG &Co. KGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.
Оскільки останнє калібрування спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510» було проведено 03 жовтня 2024 року, наступна обов`язкова повірка (калібрування) повинна бути 03 жовтня 2025 року, а тому на момент проведення огляду 15 липня 2025 року ОСОБА_1 на стан сп`яніння, газоаналізатор «Drager Alcotest 7510» відповідав пред`явленим до нього вимогам.
Не кожний формальний недолік процедури направлення водія або проходження водієм огляду на стан сп`яніння або оформлення адміністративних матеріалів є істотним, або звужує процесуальні гарантії особи, або ж спричиняє порушення права особи на захист, тому підлягає з`ясуванню, чи конкретний дефект процедури міг порушити чи нівелювати право особи на захист або спотворити її результати.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пункт 2.5 яких зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, та у межах строку, передбаченого статтею 38 КУпАП.
З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бабчинського В.К.,оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бабчинського В.К. залишити без задоволення.

Постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя