КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2026 року справа №320/41523/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 10.07.2024 №255.
Ухвалою суду від 12.09.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ прийнятий за наслідками службового розслідування, яке було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, а висновки відповідача не грунтуються на фактичних обставинах. Разом із цим зазначено, що позивачу достеменно не відомо про суть матеріалів службового розслідування, адже на неодноразові рапорти та скарги ОСОБА_2 надано лише накази про призначення та результати службового розслідування, акт службового розслідування та окремі (вибіркові) матеріали.
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України не скористався, із відзивом до суду не звернувся. 
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Позивач — майор медичної служби ОСОБА_1 04 березня 2022 року за власним бажанням та ініціативи мобілізований відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 та на проходить військову службу на посаді начальника евакуаційного відділення військової частини НОМЕР_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, військовою частиною НОМЕР_1 проведене службове розслідування щодо невиконання ОСОБА_1 бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , за результатами якого видано наказ №255 від 10.07.2024, яким за порушення вимог ст.ст.11,16,37 Статуту, ст. 4 Дисциплінарного статут ЗСУ на майора медичної служби ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення «сувора догана».
Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходив із такого.
Положеннями статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ зазначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені в Дисциплінарному статуті Збройних Сил України, затвердженому Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).
У статтях 1, 2 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності. Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.
Згідно зі статтею 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначено Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, (далі - Порядок № 608).
Службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення (абзац 4 пункту 2 розділу I Порядку № 608).
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі, зокрема: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
Відповідно до частини першої статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 608 установлено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).
Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців (пункт 13 розділу ІІІ Порядку № 608).
Згідно з положеннями пункту 14 розділу ІІІ Порядку № 608 до строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування.
Відповідно до абзацу 2 пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 608 днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
Так, матеріали справи містять наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2024 «Про призначення службового розслідування за фактом не виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 майором медичної служби ОСОБА_3 ».
Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування.
Згідно з пунктами 5 та 6 розділу V Порядку № 608 акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування. 
Судом досліджено долучений позивачем до матеріалів справи акт службового розслідування від 10.07.2024, яким зафіксовано наступне.
28.06.24 після шикування о 8:30, заступником штабу з мобілізаційної роботи майором ОСОБА_4 в присутності офіцерів частини полковника ОСОБА_5 , старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , лейтенант ОСОБА_7 начальнику евакуаційного відділення медичної роти майору м/с ОСОБА_1 доведено в усній формі шляхом зачитування в голос витяг з бойового розпорядження командира бригади від 28.06.24 №1664/2/15/6908дск про необхідність прибуття останнього до 07:30 01.07.24 до м. Куп?янськ Харківської області.
Відповідно до змісту акту службового розслідування після отримання відповідної інформації майор медичної служби ОСОБА_1 висловив скарги на стан здоров`я, що не дозволяють йому прибути до району виконання бойових завдань. Він мотивував те, що через хворобу він не може користуватися засобами захисту, а саме бронежелетом.
Так, підпунктом 8.2 акту службового розслідування від 10.07.2024 запропоновано, за порушення вимог ст.ст.11,16,37 Статуту, ст. 4 Дисциплінарного статут ЗСУ на майора медичної служби ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення «сувора догана».
Суд зазначає, що з дослідження акту службового розслідування вбачається, що при його проведенні не враховані відомості про стан здоров?я позивача та навіть не відображені в акті службового розслідування.
Водночас, відповідно до медичної характеристики значиться, що починаючи з лютого 2024 року позивач лікувався амбулаторно та стаціонарно, з 03.06.2024 по 27.06.2024 позивач перебував у стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» діагноз: Хронічна вертеброгенна попереково-крижова радикулопатія в стадії тривалого загострення.
Судом також встановлено, що позивач неодноразово звертався з рапортами про направлення на військово-лікарську експертизу, внаслідок тривалого лікування та загострення стану здоров?я.
Так, відповідно до п. 20.3 Розділу 20 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402, військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби є придатними до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах.
При цьому, відповідно до висновку ВЛК від 14.03.2024 №561 військовослужбець військової частини НОМЕР_1 майор медичної служби ОСОБА_1 визнаний обмежено-придатним до військової служби.
Тобто, фактичними обставинами справи є те, що командир вч прийняв рішення у виді бойового розпорядження командира бригади від 28.06.24 №1664/2/15/6908 ск щодо ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби, що підтверджується довідкою Військово-лікарської комісії. 
Змістом довідки засвідчується, що ОСОБА_1 непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, та придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.
Враховуючи вищевикладене, службовим розслідуванням не було достеменно з?ясовано, чи вчиняв позивач порушення дисципліни, а також не встановлено належним чином обставини вчиненого правопорушення, його наслідки, ступінь вини військовослужбовця; причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення.
Між тим, суд зазначає, що позивачем долучено до матеріалів справи лист ВЧ НОМЕР_1 від 26.08.2024 №1664/1903, яким відповідач стверджує що у військовій частині НОМЕР_1 не проводилось службове розслідування з приводу надання бойових розпоряджень майору медичної служби ОСОБА_1 у зв?язку з відсутністю правових відстав для ного проведення.
Водночас, суд звертає увагу, що військовою частиною НОМЕР_1 не виконано вимог ухвали суду від 12.09.2024 у частині витребування матеріалів службового розслідування про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .
Частиною 1 статті 9 КАС України закріплено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд наголошує, що матеріали справи містять:
- наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2024 «Про призначення службового розслідування за фактом не виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 майором медичної служби ОСОБА_3 »;
- акт службового розслідування щодо не виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 майором медичної служби ОСОБА_3 ;
- наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 10.07.2024 №255, яким за порушення вимог ст.ст.11,16,37 Статуту, ст. 4 Дисциплінарного статут ЗСУ на майора медичної служби ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення «сувора догана».
При цьому, дослідженням обставин справи та наданими доказами судом встановлено протиправність застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.
Відповідно до частини третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем оскаржуваний наказ прийнятий за наслідками службового розслідування, проведеного з порушення вимог Дисциплінарного статуту і Порядку №608, встановленого для службового розслідування, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 10.07.2024 №255 «Про результати службового розслідування щодо невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 майором медичної служби ОСОБА_8 ».
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Суддя Щавінський В.Р.