УХВАЛА
про залишення скарги без руху
08 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 729/436/23
провадження № 51-3806 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2025 року, 
установив:
Бобровицький районний суд Чернігівської області вироком від 03 червня 2025 року засудив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за                             ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 300 000 гривень моральної шкоди.
Стягнув із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 300 000 гривень моральної шкоди.
Стягнув із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 200 000 гривень моральної шкоди.
Стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 процесуальні витрати, що пов`язані з правовою допомогою, в сумі по 13 000 гривень кожному.
Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 19 вересня 2025 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишив без задоволення, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2025 року - без змін. 
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам, просить скасувати вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2025 року щодо ОСОБА_4 та прийняти нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_4 невинуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та виправдати його на підставі недоведення винуватості.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику строку для усунення недоліків на таких підставах.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення                з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у ст. 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Так, відповідно до ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
-  залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Проте, у касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок місцевого суду                          від 03 червня 2025 року щодо ОСОБА_4 та прийняти нове судове рішення, яким визнати останнього невинуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та виправдати ОСОБА_4 на підставі недоведення винуватості, що не входить до компетенції Верховного Суду. 
При цьому захисник не заявляє будь-яких вимог щодо рішення суду апеляційної інстанції, що не узгоджується з положеннями вищезазначеної статті, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги та позбавляє можливості Суд касаційної інстанції визначитись із предметом касаційного перегляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У касаційній скарзі захисник фактично просить надати доказам іншу оцінку, ніж ту, яку їй надав суд першої інстанції, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що, з огляду на положення, передбачені ст. 438 КПК, не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того Суд звертає увагу на правові положення, які регулюють відносини між захисником і особою, яку він захищає.
Так, за змістом пункту 3 частини 2 статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату забороняється  займати у справі позицію всупереч волі клієнта.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Судом відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2025 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду                        від 19 вересня 2025 року, який у поданій скарзі просив змінити судові рішення щодо ОСОБА_4 та пом`якшити йому покарання, застосувавши до нього положення                  ст. ст. 75, 76 КК.
При цьому, до Суду 28 листопада 2025 року звернувся засуджений ОСОБА_4                         з клопотанням про зупинення вироку Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2025 року, в якому, мотивуючи своє клопотання, він фактично підтримав позицію свого захисника.
Водночас, як убачається з касаційної скарги захисника ОСОБА_5 , вона просить виправдати свого підзахисного ОСОБА_4 у зв`язку з недоведеністю його   винуватості, однак така вимога не узгоджується з позицією сторони захисту, яка наведена у касаційній скарзі захисника ОСОБА_9 , а також засудженого                    ОСОБА_4 , який у своєму клопотанні про зупинення вироку підтримав позицію адвоката ОСОБА_9 .
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Таким чином, недодержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
При повторному зверненні до суду захисником ОСОБА_5 має бути підтверджено, що нею не пропущено цього строку.
З урахуванням наведеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2025 року залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                            ОСОБА_3