ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
04 лютого 2026 року о/об 14 год. 30 хв.	Справа № 280/10410/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (надалі – відповідач, ВЧ НОМЕР_2 НГУ), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України що полягають у невиплаті ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
У позовній заяві зазначено наступне. Позивач вважає, що йому відповідачем протиправно не виплачується грошова винагорода відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Позивач підтримав позовну заяву.
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Відповідач вважає, що він правомірно не виплачує позивачу грошову винагороду відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Відповідач проти позовної заяви заперечував.
Ухвалою судді від 01.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.
Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.
31.03.2023 між позивачем та відповідачем укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу.
В ухвалі Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.04.2025 у справі №336/3670/25 (провадження №: 1-кп/336/1118/2025) про призначення підготовчого судового засідання зазначено: «… Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Зарютіна П.В., розглянувши в порядку ч. 1 ст. 314 КПК України клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 42024082370000345 від 28.03.2024 року відносно ОСОБА_1 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - …».
В ухвалі Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.05.2025 у справі №336/3670/25 (провадження №: 1-кп/336/1118/2025) зазначено: «… Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі … розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є уродженець с. Водяного, Покровського району, Дніпропетровської області, громадянин України, військовослужбовець військової служби за контрактом, стрілець-санітар 1 відділення 1 патрульного взводу 2 патрульної роти 3 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_2 НГУ, солдат, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України,— ВСТАНОВИВ: Наказом командира військової частини НОМЕР_2 НГУ (по особовому складу) від 31.03.2023 № 160/c солдата ОСОБА_1 призначено на посаду стрільця-санітара 1 відділення 1 патрульного взводу 2 патрульної роти 3 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_2 НГУ. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 НГУ (по стройовій частині) від 31.03.2023 № 79 солдата ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан продовжено та діє до цього часу. 27.01.2024 солдат ОСОБА_1 вибув у відпуску до 13.02.2024. Після закінчення відпустки солдат ОСОБА_1 був зобов`язаний прибути до місця служби, а саме до місця тимчасової дислокації підрозділів військової частини, розташованого поблизу АДРЕСА_4 13.02.2024. Однак, будучи обізнаним про цей обов`язок, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився до вказаного місця служби у визначену дату. Тобто, 13.02.2024, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, не з`явився вчасно з відпустки на службу без поважних причин, а саме до місця тимчасової дислокації підрозділів військової частини, розташованого поблизу АДРЕСА_4 та був відсутній у місці несення військової служби до 15.04.2025, а саме до моменту прибуття до місця служби. Дії підозрюваного кваліфіковано за ст. 407 ч. 5 КК України як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану. Статтею 401 ч. 5 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби. Ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби. Враховуючи, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 407, 408 КК України, не заперечує на клопотання прокурора, при цьому командиром ВЧ надано письмову згоду на продовження проходження такою особою військової служби, суд вбачає підстави для звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності. Керуючись ст. 401 КК України, ст. 284, 286, 288 КПК України,— УХВАЛИВ: Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України відповідно до ст. 401 ч. 5 КК України. Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за звинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України , закрити відповідно до ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України. Зобов?язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 НГУ для продовження проходження військової служби. Зобов?язати командира військової частини НОМЕР_2 НГУ поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі негайно після його прибуття до військової частини. Ухвала може бути оскаржена в частині звільнення від кримінальної відповідальності до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. …».
У Витязі з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", строком дійсності з 15.10.2025 по 15.10.2027, зазначено: «… ВИТЯГ … Виданий про те, що громадянин(ка) України ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець(ка) УКРАЇНА, ДНІПРОПЕТРОВСЬКА область, ВОДЯНЕ на території України станом на 30.10.2025 є особою, стосовно якої: Відомості про притягнення до кримінальної відповідальності: ВІДСУТНІ Відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості: ВІДСУТНІ Відомості про розшук: ВІДСУТНІ Витяг надано для ОФОРМЛЕННЯ НА РОБОТУ …».
Судом досліджено всі документи, наявні у даній адміністративній справі.
При вирішенні публічно-правового спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.
У постанові Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» зазначено: «… Кабінет Міністрів України постановляє: … 4. Установити, що: громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022р. №64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022р. №2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень; військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених); військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі; військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується; виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та: були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу; проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “молодший лейтенант”; проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання. …».
Згідно з п.14 ч.1 ст.3 Кримінального процесуального кодексу України притягнення до кримінальної відповідальності – стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.278 Кримінального процесуального кодексу України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Судом вивчено й інші норми права, які стосуються виниклого публічно-правового спору.
У листі ВЧ НОМЕР_2 НГУ від 12.11.2025 за №3/33/12-Т-129-Аз на адресу представника позивача зазначено, зокрема – «… Крім того повідомляю, що солдат ОСОБА_1 , під час проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, а також притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України. …».
Однак, відповідачем не надано до суду переконливих доказів притягнення позивача на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився.
Разом із цим, за змістом ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.04.2025 у справі №336/3670/25 (провадження №: 1-кп/336/1118/2025) про призначення підготовчого судового засідання, ОСОБА_1 притягався до кримінальної відповідальності – йому було «… повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України …».
На думку суду, відсутність інформації у Витязі з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", строком дійсності з 15.10.2025 по 15.10.2027, про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не спростовує факту повідомлення йому «… про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України …», тобто про притягнення його до кримінальної відповідальності.
Таким чином, оскільки позивач притягався до кримінальної відповідальності (позивачу було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення), то він не має права на виплату йому грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене вище, позовна заява позивача є не обґрунтованою і не підлягає задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).
У стягненні на користь позивача з відповідача судових витрат має бути відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, –
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити у повному обсязі.
У стягненні на користь позивача з відповідача судових витрат відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 04.02.2026. 

Суддя О.О. Прасов