ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/54/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №708/753/25 Категорія:  304090200 	Попельнюх А. О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Черкаси

16 січня 2026 року 

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів: 

Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., Василенко Л.І. 

учасники справи:

позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», 

відповідач – ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_1 – адвокат Обласов Сергій Анатолійович, 

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Обласова Сергія Анатолійовича на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2025 року, у складі судді Попельнюха А.О., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ТОВ "Юніт Капітал" через свого представника - адвоката Тараненка А.І. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 87 344, 32 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 884946289 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - www.moneyveo.ua, ознайомився із Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані.
ОСОБА_1 підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5AW25. 20.07.2023 увів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відразу після вчинених відповідачем вказаних дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 18600,00 грн на його банківську карту № НОМЕР_1 .
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, строком до 28 листопада 2019 року, строк дії якого після неодноразового укладення додаткових угод, сторони продовжили до 31.12.2024.
Відповідно право вимоги за кредитним договором № 884946289 від 20.07.2023 перейшло до ТОВ ««Таліон плюс» за реєстром прав вимоги № 248 від 12.09.2023.
27.05.2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладений договір факторингу № 27/0524-01. Право вимоги за кредитним договором № 884946289 від 20.07.2023 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за реєстром прав вимоги № 1 від 27.05.2024.
14 березня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» був укладений договір факторингу № 140325-У, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №884946289 від 20.07.2023 за реєстром прав вимоги від 14.03.2025.
У зв`язку з тим, що відповідач не виконував взятих на себе зобов`язань за договором, не погашав кредит та не сплачував проценти за користування кредитом, позивач звернувся до суду та просив стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 87 344,32 грн, яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 18600,00 грн та заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом в сумі 68 744,32 грн.
Крім того, просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються з судового збору, а також витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за договором 18 600,00 грн, заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 68 744,32 грн, а всього 87 344,32 грн, та судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000,10 грн.
Ухвалюючи таке рішення, суд мотивував тим, що відповідач отримав в кредит кошти, натомість свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та відсотків за їх користування не виконав, доказів повернення до суду не надав, тому заборгованість за кредитом підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача як нового кредитора, що набув право вимоги за договором факторингу.
Не погодившись із рішенням суду, представник відповідача адвокат Обласов С.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 грошові зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором від 20.07.2023 ще не існували, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором.
Так, у зв`язку з тим, що на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язань між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язаннями, яке він міг відступити ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу. Крім того, звертає увагу на те, що доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги позивачем не надано.
Отже, скаржник наголошує, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо відповідача на момент укладення договору факторингу не існувало.
Вважає, що долучені позивачем Реєстри прав вимоги, де боржником зазначено ОСОБА_1 , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, а є додатками до договору та його невід`ємною частиною.
На думку скаржника, оскільки позивачем не доведено факт переходу прав вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі – від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора – ТОВ «Юніт Капітал».
В обгрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на судову практику Верховного Суду, викладену у постановах від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, від 16.10.2018 у справі № 914/2567/17, від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18, відповідно до яких відступлення права вимоги може здійснюватися тільки стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.
У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «Юніт Капітал» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, мотивуючи тим, що Договір Факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є рамковою угодою та підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом 28.11.2018-31.12.2024.
Передача прав вимоги до боржників здійснюється на підставі Реєстрів права вимоги, що містять перелік конкретних прав вимоги, а не у день укладення Договору факторингу 1.
12.09.2023 Первинний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» підписали Реєстр прав вимоги №248 до Договору факторингу №1, відповідно до якого останній набув право вимоги до відповідача на загальну суму 40 230 грн 52 коп. Даний факт свідчить про те, що відступлення права вимоги здійснювалося не щодо майбутніх чи умовних зобов`язань, а конкретного, дійсного на той момент зобов`язання відповідача перед первинним кредитором.
Факт підписання Реєстру прав вимог після укладення кредитного договору виключає сумніви щодо наявності у первинного кредитора прав, які могли бути передані Фактору та підтверджує, що перехід прав вимоги відбувся на законних підставах і в межах чинного договірного регулювання.
27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024, на виконання якого підписано Реєстр прав вимоги № 1 від 27.05.2024, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
Надалі, 14.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 140325-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Представник ТОВ «Юніт Капітал» заперечує щодо тверджень скаржника про необхідність повідомлення боржника про зміну сторони кредитора, оскільки відсутність повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги не є підставою для звільнення відповідача від виконання кредитного договору.

Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2025 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2025 року відповідає вказаним вимогам, з огляду на таке.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (надалі – Закон).
Статтею 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 36 КПК України та ст. 79 КАС України.
За змістом ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», договір підписаний електронним підписом прирівнюється до договору укладеного у письмовій формі.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).
У постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 759/20374/20 (провадження № 61-4425св22), від 30 листопада 2023 року у справі № 382/1621/21 (провадження № 61-13123св23) вказано, що «тлумачення пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права».
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Положенням ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 за допомогою електронного сервісу, що міститься на сайті www.moneyveo.ua, шляхом заповнення анкети-заяви укладений договір кредитної лінії № 884946289 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с. 19-37 т.1).
Для отримання кредиту відповідач 20.07.2023 сформував заявку на отримання грошових коштів та був ідентифікований в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. У заявці вказані всі персональні дані ОСОБА_1 (а.с. 50 т.1).
Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5AW25, який був направлений відповідачу 20.07.2023 о 10:39:24 год на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів, НОМЕР_2 , одноразовий персональний ідентифікатор введений відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 20.07.2023 о 10:41:42 (а.с. 37, 51 т.1).
Підписавши кредитний договір одноразовим електронним ідентифікатором, позичальник автоматично підписав паспорт споживчого кредиту, що є невід`ємною частиною цього договору, а також погодився з правилами до кредитного договору та усіма умовами кредитного договору (а.с.16-18 т.1).
Вчинення відповідачем вказаних дій, як вірно зазначив суд, свідчить про згоду ОСОБА_1 на умови кредитування, запропоновані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та укладення кредитного договору (надалі –Договір).
Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 18 600,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачеві кредит у національній валюті у розмірі 18 600,00 грн з кінцевою датою повернення 19.08.2028.
Згідно з п. 2.6 Договору кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника.
Пунктом 3.1. Договору передбачено надання позичальнику дисконтного періоду кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду кредитування складає 20 днів від дати отримання позичальником першого траншу.
Відповідно до п.п. 3.2., 3.3. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 20 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 2790 грн. 
Відповідно до п.п. 8.3, 8.3.1 Договору, протягом дисконтного періоду кредитування за період від дати видачі кредиту до 09.08.2023 проценти нараховуються у розмірі 0,75 % від суми кредиту за кожний день користування ним. У разі, якщо позичальник ініціює пролонгацію дисконтного періоду, проценти нараховуються за ставкою 1,88 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. 
Пункт 8.4. Договору передбачає, що після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за ставкою 2,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Пунктом 8.6. Договору визначено, що проценти в розмірі визначеному за правилами цього Договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього договору.
Відразу після укладення договору 20.07.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило грошовий переказ грошових коштів у сумі 18 600,00 грн на платіжну карту відповідача № 4149-51хх-хххх-6935, вказану ним у заявці на отримання кредиту, що підтверджується платіжним дорученням від 20.07.2023 (а.с. 70 т.1), отже первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти у визначеному договором порядку виконав у повному обсязі.
Всупереч умов договору № 884946289 від 20.07.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, про що свідчить довідка щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 30.05.2024 (а.с. 51-52 т.1).
В зв`язку з невиконанням позичальником умов договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, утворилася заборгованість, яка станом на 12.09.2023 склала 39 676,24 грн: заборгованість за кредитом у сумі 18600,00 грн та заборгованість з несплачених відсотків за користування кредитом в сумі 21 635,52 грн, про що свідчить розрахунок заборгованості, виконаний ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 136-137 т.1).
Відповідно до п. 9.1.1.5 Договору, кредитодавець має право в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, без згоди позичальника відступити право грошової вимоги до договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема, договору факторингу (а.с. 29 т.1).

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 4.1. договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку.
Пунктом 8.2. цього договору передбачено, що строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року (а.с.80-86 т.1).
Надалі між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено ряд додаткових угод, а саме №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023, якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року (а.с. 91-104 т.1).
Згідно з витягом із реєстру прав вимоги № 248 від 12.09.2023, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступлено ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №884946289 в сумі 40 230 грн 52 коп.
Отже, колегія суддів вважає доведеним факт, що за договором факторингу від 28.11.2018, дію якого продовжено додатковими угодами, які є невід`ємними додатками до договору, до 31.12.2024, від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до нового кредитора ТОВ «Таліон плюс»перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.
Крім того, відповідно до акту звірки взаємних розрахунків від 31.12.2023 складеного на виконання умов договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», сторони підтвердили, що станом на 31.12.2023 фактором здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення прав вимоги за реєстром прав вимоги №248 від 12.09.2023 (а.с.158 т.1).
За викладених обставин колегія суддів вважає доводи скаржника про недоведеність переходу прав вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» безпідставними, які спростовуються доказами наявними у матеріалах справи.
Щодо тверджень представника відповідача про відсутність на момент укладення договору факторингу будь-яких кредитних зобов`язань ОСОБА_1 перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», колегія суддів зазначає таке.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Укладення договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з відповідачем не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору та виникнення кредитної заборгованості у ОСОБА_1 перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір факторингу був чинним.
За викладеного, твердження скаржника, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо відповідача на момент укладення договору факторингу не існувало є безпідставними, оскільки договір факторингу був продовжений додатковими угодами, а отже був чинним на момент виникнення кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед первісним кредитором, саме тому ТОВ «Таліон плюс» було відступлено існуючу на той момент заборгованість за кредитним договором.
Надалі, 27.05.2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» був укладений договір факторингу № 27/0524-01 (а.с. 109-117 т.1), згідно з яким право вимоги за кредитним договором № 884946289 від 20.07.2023 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс».
Згідно з п. 4.1. право вимоги переходить від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог згідно з формою, установленою у відповідному додатку.
27.05.2024 відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 87 344,32 грн (а.с. 118-119 т.1).
14 березня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» був укладений договір факторингу № 140325-У (а.с.122-128 т.1).
Згідно з п.1.1. вказаного договору перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору.
Пунктом 1.2. цього договору передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Згідно з витягом із реєстру боржників та актом прийому-передачі реєстру боржників від 14.03.2025, який є додатком №2 до Договору факторингу, до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №884946289 від 20.07.2023 (а.с. 132-135 т.1).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
На підтвердження переходу прав вимоги за договорами факторингу від 27.05.2024, 14.03.2025 свідчать: платіжна інструкція № 6617 від 30.05.2024 та платіжна інструкція № 327 від 17.03.2025 (а.с. 154-155 т.1).
Враховуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем доведено факт переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором є обгрунтованим, оскільки ТОВ «Юніт Капітал» у передбаченому законом порядку відповідно до послідовно укладених договорів факторингу, на виконання яких підписувалися реєстри передачі прав вимог до боржників, набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором укладеним із первісним кредитором.
Щодо розміру кредитної заборгованості, який заявлено позивачем та повністю задоволено судом, колегія суддів вважає, що розмір заборгованості по тілу кредиту та відсотках за користування кредитними коштами підтверджений належними та достатніми доказами, зокрема розрахунками заборгованості (а.с. 136-140 т.1), випискою з особового рахунку за кредитним договором №884946289 (а.с. 141 т.1), договором кредитної лінії та паспортом споживчого кредиту, де визначено суму кредиту, розмір відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування, які підтверджують розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №884946289 в сумі 87 344,32 грн.
Доводів щодо спростування суми заборгованості скаржником не наведено, як не надано іншого розрахунку заборгованості або доказів повернення кредитних коштів з відсотками. 
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, підстав для скасування якого, за доводами апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що рішення суду підлягає залишенню без змін, судові витрати залишаються за скаржником.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Обласова Сергія Анатолійовича – залишити без задоволення, а рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2025 року у даній справі – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Ю.В. Сіренко

Л.І. Василенко 

Т.Л. Фетісова