Справа № 183/121/26
№ 3/183/62/26
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 164-10 КУпАП,
в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 446404 ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, за таких обставин: 13 грудня 2025 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , здійснював прийом металобрухту у ОСОБА_2 в кількості 18 кілограм за ціною 5 гривень за кілограм, на загальну суму 90 гривень, без дозвільних документів, чим порушив вимоги Закону України «Про металобрухт».
В суд ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи. Крім того, останній достовірно знав, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який направлений до суду. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від ОСОБА_1 не надходило. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП суддя вирішив розглядати справи без участі ОСОБА_1 .
З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 164-10 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Судом безпосередньо дослідженні докази, які надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; протокол огляд від 13.12.2025, в ході проведення якого у ОСОБА_1 було вилучено металеву конструкцію, яку він придбав за 90 гривень у ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_2 про те, що 13.12.2025 приблизно об 11.30 він взяв з дому металобрухт, який вирішив продати, оскільки не було грошей, та відвіз його на велосипеді до ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останній казав, що скупляє металобрухт для власних потреб. Вага вказаного металобрухту склала 18 кілограм, за що ОСОБА_1 заплатив йому 90 гривень, по 5 гривень за 1 кілограм; письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що 13.12.2025 об 11.30 він придбав у ОСОБА_2 металеву конструкцію за 90 гривень для власних потреб; розписку, відповідно до якої ОСОБА_1 отримав від працівників поліції на зберігання металеву конструкцію.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, виходячи з такого.
Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерело права.
Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про металобрухт» заготівля металобрухту - діяльність, пов`язана з купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту суб`єктами господарювання.
Відповідно до ч. 10 ст. 4 Закону України «Про металобрухт» оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту є обов`язковим. Ці документи повинні знаходитися у власника металобрухту та зберігатися протягом одного року.
При цьому, статтею 6 Закону України «Про металобрухт» визначено вимоги до оформлення заготівлі металобрухту та операцій з металобрухтом, зокрема, необхідним та достатнім документом для покупця металобрухту щодо підтвердження джерел походження металобрухту від продавця (постачальника) є акт приймання, що містить дані про джерело походження металобрухту.
Санкція ч. 1 ст. 164-10 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства, що регулює здійснення заготівлі, переробки та металургійної переробки металобрухту, посадовою особою суб`єкта господарювання або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту.
Таким чином, диспозиція ч. 1 ст. 164-10 КУпАП містить посилання на спеціальний статус суб`єкта цього правопорушення, а адміністративна відповідальність за порушення законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, фізичних осіб, які не наділені цим спеціальним статусом, не передбачена.
Так, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 446404 від 15 грудня 2025 року не додано жодних підтверджень того, що ОСОБА_1 на момент виявлення факту, за яким складено протокол про адміністративне правопорушення, був посадовою особою будь-якого суб`єкта господарювання або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, який здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту, а тому він не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.
Як наслідок, на переконання суду, відомості відображенні поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».
За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи що в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, відсутні будь-які докази, які би свідчили про те, що останній є суб`єктом господарювання та/або є уповноваженою особою суб`єкта підприємницької діяльності, а відтак не підтверджено суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, доходжу висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення стосовно останнього підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 1 ст. 164-10, ст.ст. 247, 251, 256, 280 КУпАП України, суд 

п о с т а н о в и в : 

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-10 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим – протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя      О.І. Гузоватий