ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року	справа № 380/11611/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея 10, м. Львів, код ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.04.2025 №930050827575 про відмову ОСОБА_1 в переведенні та перерахунку пенсії за віком відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV на пенсію за віком згідно пункту 12 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ на умовах статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-Х11;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 16.04.2025 року пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-Х11 «Про державну службу», пунктів 10, 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 19.12. 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідок Мінекономіки від 04.04.2025 №2121-12/69, №2121-12/70 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до п. 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону 889-VIII з одночасним перерахунком пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії. Вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує право на належне пенсійне забезпечення.
Ухвалою суду від 13.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що з 14.07.2005 позивачу призначено пенсію по віку відповідно до Закону №3723-ХІІ, а з 01.03.2022 позивач отримує пенсію по віку відповідно до Закону №1058.
Враховуючи норми чинного законодавства та те, що ОСОБА_1 вже призначалась у 2005 році пенсія по віку згідно із Законом 3723 та поданих неї довідок і заробітну плату державного службовця на цю дату, вважає, що призначити пенсію відповідно до п.10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 889 з урахуванням довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на грудень 2023 року №2121-12/64 від 04.04.2025 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за грудень 2023 року №2121-12/70 від 04.04.2025, виданих Міністерством економіки України, які долучені до матеріалів пенсійної справи - немає підстав. Позивач має право на отримання пенсії відповідно до Закону 3723 в розмірі, який був станом до переведення на пенсію відповідно до Закону 1058, що є невигідним для неї. Просить відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України. З 14.07.2005 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі – Закон №3723-ХІІ), а з 01.03.2022 позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі – Закон №1058-IV).
16.04.2025 позивач звернулась до ГУ ПФУ у м. Києві із заявою про призначення (переведення) на пенсію за віком відповідно до п. 12 Розділу ІХ Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ (далі – Закон №889-VIII) на умовах ст. 37 Закону №3723-ХІІ.
До заяви позивачем долучено довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії від 04.04.2025 №2121-12/69, №2121-12/70, видані Міністерством економіки України.
За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ у Львівській області та рішенням від 23.04.2025 №930050827575 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, оскільки перерахунок раніше призначених пенсії по новій заробітній платі не передбачено. 
Вважаючи протиправними таке рішення відповідача, позивач звернулась до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
01.05.2016 набув чинності Закон №889-VIII, згідно з частиною другою Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон №3723-ХІІ, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Таким чином законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.
Відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно ч. 1 ст. 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії.
Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.
Спірні правовідносини в цій справі стосуються переведення позивача з одного виду пенсії - за віком відповідно до Закону №1058-IV на інший вид - пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII та перерахунок пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати.
Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, а наявність правових підстав для переведення позивачки на пенсію відповідно до Закону №3723-ХІІ пов`язана виключно з дотриманням вимог, визначених пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.
Згідно матеріалів справи, з 14.07.2005 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ, а з 01.03.2022 позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.
Відповідач, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії (переведенні з одного виду пенсії на інший вид пенсії), фактично вважав, що право на призначення пенсії державного службовця в рамках дії Закону №889-VIII мають особи, які не отримували пенсію відповідно до Закону №3723-ХІІ, а оскільки позивачу до набрання чинності Законом №889-VIII вже призначалась пенсія відповідно до Закону №3723-ХІІ, права на повторне призначення пенсії відповідно до вказаного Закону позивач не має.
Суд зауважує, що а ні Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ, а ні стаття 37 Закону №3723-XII не містять обмеження щодо неможливості призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII особам, яким до 01.05.2016 (дата набрання чинності Закону №889-VІІІ) призначалась пенсія відповідно до Закону №3723-XII.
Аналогічні правові висновки зробив Верховний Суд у постанові від 25.05.2023 у справі №580/3805/22.
При цьому, відповідач не заперечує наявність у позивача віку, страхового стажу та стажу на посадах, віднесених до посад державної служби.
За правилами ч. 8 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України постановою від 14.09.2016 № 622 затвердив Порядок призначення пенсії деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).
Пунктом 4 Порядку № 622 встановлено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Пунктом 5 Порядку № 622 встановлено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 № 1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048, затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, що додаються: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Таким чином, до заробітку для обчислення пенсії включаються посадовий оклад, надбавка за ранг та надбавка за вислугу років, а й інші виплати, з яких був сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією.
Суд встановив, що позивачем до заяви від 16.04.2025 було долучено:
- довідку Міністерства економіки України від 04.04.2025 №2121-12/69 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) про те, що ОСОБА_1 працювала в Міністерстві економіки України на посаді директор департаменту – начальник відділу, головний бухгалтер, та заробітна плата станом на грудень 2023 року становить: посадовий оклад 22100,00 грн., надбавка за ранг (4 ранг) 700,00 грн., надбавка за вислугу років (50 відсотків) (за стаж державної служби понад 20 років) 11050, 00 грн., а усього 33850,00 грн;
- довідку Міністерства економіки України від 04.04.2025 №2121-12/70 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби, для призначення згідно з пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р №889-VІІІ «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723- ХІІ «Про державну службу» про те, що середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 року становили: надбавка за інтенсивність праці 17680,00 грн., премія місячна 7735,00 грн., разом 25415,00 грн. Також зазначено, що на всі види оплати праці, які включені до довідки, нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Отже, суд встановив, що форма наведених вище довідок та відомості цих довідок відповідають вимогам постанови Правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 № 1-3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048, та пункту 5 Порядку № 622.
Відтак, суд вважає, що видані Міністерством економіки України довідки від 04.04.2025 №2121-12/69, №2121-12/70 є такими, які необхідно врахувати відповідачу при обрахунку пенсії позивача відповідно до Закону № 889-VIII з дати призначення пенсії за віком за цим Законом.
З наведеного суд робить висновок про протиправність рішення відповідача від 23.04.2025 №930050827575, внаслідок чого таке рішення підлягає скасуванню.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, яку надав суд у рішенні.
Суд висновує, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція, як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, і єдиним варіантом поведінки пенсійного органу у такому випадку є саме зобов`язання відповідача призначити позивачу з 16.04.2025 року пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-Х11 «Про державну службу», пунктів 10, 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 19.12. 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідок Міністерства економіки України від 04.04.2025 №2121-12/69, №2121-12/70 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно із вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову повністю.
Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ухвалив:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея 10, м. Львів, код ЄДРПОУ 13814885) від 23.04.2025 №930050827575 про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в переведенні та перерахунку пенсії за віком відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV на пенсію за віком згідно пункту 12 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ на умовах статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-Х11;
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея 10, м. Львів, код ЄДРПОУ 13814885) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 16.04.2025 року пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-Х11 «Про державну службу», пунктів 10, 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 19.12. 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідок Мінекономіки від 04.04.2025 №2121-12/69, №2121-12/70 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, з урахуванням раніше виплачених сум.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея 10, м. Львів, код ЄДРПОУ 13814885) 1211,20 грн. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення складено 08.01.2026 року.

Суддя	Костецький Назар Володимирович