П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/3634/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Єфіменко Ольга Володимирівна  
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
18 грудня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях (філія ГСЦ МВС), в якому просив:
- визнати протиправним дії Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях у вигляді відмови направити до МВС України його заяву, додатки до неї та висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності III групи внаслідок травми, що пов`язана із виконанням службових обов`язків;
- зобов`язати Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях направити до МВС України його заяву додатки до неї та висновок щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням з 07.02.2023 інвалідності III групи внаслідок травми, що пов`язана із виконанням службових обов`язків, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на дату здійснення виплати.
Заявлені позовні вимоги представник позивача обґрунтував протиправністю дій Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях (далі - відповідач, Сервісний центр) щодо прийняття рішення, яким відмовлено у направленні до МВС України заяви позивача про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, додатків до неї та висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням позивачу інвалідності III групи внаслідок травми, що пов`язана із виконанням службових обов`язків. Вказує, що на подану заяву позивач отримав відмову у її задоволенні, мотивовану проходженням після служби в органах внутрішніх справ служби в Національній поліції України, територіальний орган якої уповноважений розглядати питання про наявність права на призначення такої одноразової допомоги.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням позивачем у справі до суду подано апеляційну скаргу в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначене рішення, прийняти нове - про задоволення позову. На обґрунтування заявленого апелянтом зазначено, що сам факт звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ (міліції) вже надає останньому статус колишнього працівника міліції, на якого розповсюджується норми Порядку № 850.
У цьому випадку не може бути апріорі визначальною та обставина, що позивач був звільнений з Національної поліції у статусі поліцейського.
Визначальним є той факт, що позивач, як працівник міліції, отримав травму, що пов`язана з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ (міліції), а саме 22.03.2015, і отримання статусу особи з інвалідністю пов`язане саме із цією обставиною, а не службою в Національній поліції, а тим більше звільнення з неї.
Порядок № 850 жодним чином не визначає умови, за яких працівник міліції, який отримав травму, що пов`язана із виконанням службових обов`язків, втрачає право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що він у подальшому був прийнятий до Національної поліції або ж іншого органу чи відомства.
При цьому, у відповідності до вимог п. 8 Порядку № 850 - керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або керівник уповноваженої установи МВС, подає МВС в 15 - денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в п. п. 6 або 7 Порядку № 850, висновок щодо виплати грошової допомоги. П. 9 Порядку № 850 визначає, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у п. 8 Порядку № 850 документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених п. 14 Порядку № 850. про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або до уповноваженої установи МВС для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Таким чином, п. 8 Порядку № 850 чітко передбачено те, що керівник уповноваженого органу наділений лише повноваження щодо направлення відповідного пакету документів особи, яка звернулася за призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги, та свого висновку щодо виплати такої до МВС.
При цьому, зазначеному вище керівнику не делеговано право повертати документи особи з інвалідністю без розгляду заяви по її суті. І лише МВС, після розгляду заяви працівника міліції, має право відмовити йому у призначені відповідної одноразової грошової допомоги із обов`язкових зазначенням мотивів такої відмови.
04.12.2025 року від у Головного сервісного центру МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзиві представник відповідача зазначає, що позивач звільнений з Національної поліції України, на дату звільнення мав статус поліцейського та звання старшого лейтенанта, а тому питання призначення йому одноразової грошової допомоги належить саме до повноважень Національної поліції України, а не до повноважень Сервісного центру.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої - без змін, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 12.09.2007 по 06.11.2015 та у Національній поліції України з 07.11.2015 по 31.08.2018, що підтверджується трудовою книжкою від 19.02.2007, копія якої міститься в матеріалах справи.
Під час проходження служби в органах внутрішніх справ України позивач отримав травму, про що свідчить копія акту розслідування нещасного випадку, що стався 22.03.2015 та акту про нещасний випадок № 1 від 19.05.2015.
Відповідно до довідки № 266 медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 27.08.2018 травма одержана під час проходження служби у результаті нещасного випадку, не пов`язана з виконанням службових обов`язків. За висновками комісії позивач був придатний до служби в поліції.
22.02.2023 під час первинного огляду органами МСЕК ОСОБА_1 з 07.02.2023 встановлено інвалідність III групи внаслідок травми, що пов`язана з виконанням службових обов`язків, про що свідчить копія довідки до акту огляду МСЕК від 22.02.2023 серії 12 ААГ за № 406189, копія якої наявна в матеріалах справи.
Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках ступінь втрати працездатності позивача становив 35%.
У зв`язку із встановленням III групи інвалідності позивач звернувся до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Рівненській. Волинській та Житомирській областях із заявою та відповідними додатками до неї щодо призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги передбаченої ст.23 Закону України "Про міліцію" в редакції чинній з 12.03.2015 так і Порядком та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.
За результатами розгляду заяви позивача, Сервісний центр листом від 29.01.2025 за № 31.35-16/Д-104/08-2025 повернув документи позивачу та повідомив про відсутність підстав для розгляду питання Головним сервісним центром МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях щодо призначення йому одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення групи інвалідності. За твердженнями відповідача розгляд питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення ІІІ групи інвалідності належить до повноважень Національної поліції України, тобто органу з якого він звільнений.
Представник позивача вважає таку відмову протиправною, оскільки травму позивач отримав саме під час проходження служби в органах внутрішніх справ. Вважає, що п. 8 Порядку № 850 чітко передбачено те, що керівник уповноваженого органу наділений лише повноваження щодо направлення відповідного пакету документів особи, яка звернулася за призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги, та свій висновок щодо виплати останньої до МВС. Наголошує, що керівнику не делеговано право повертати документи особи з інвалідністю без розгляду заяви по її суті, а лише МВС після розгляду заяви працівника міліції має право відмовити йому у призначені відповідної одноразової грошової допомоги із обов`язкових зазначенням мотивів такої відмови.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості вимог позивача, відтак і відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", тобто до 07.11.2015, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-ХІІ (далі - Закон № 565-ХІІ) та Порядком та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок № 850).
Відповідно до ст. 23 Закону № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
На виконання наведеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
Згідно з пп. 2 п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Відповідно до пунктів 7-8 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.
Згідно з пунктом 9 Порядку № 850 передбачено, що в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Отже, саме на Міністерство внутрішніх справ України покладено обов`язок вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги на підставі документів, направлених керівником органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції.
У подальшому, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.04.2024 № 271 "Про визначення установи МВС, уповноваженої на забезпечення призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності колишніх працівників міліції" визначено Головний сервісний центр МВС з 01.05.2024 уповноваженою установою МВС з оформлення документів для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності колишніх працівників міліції припинених управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській, Черкаській та Чернівецькій областях, а також інших головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про їх припинення.
Аналіз викладеного, дає підстави для висновку, що до повноважень Головних сервісних центрів МВС належить оформлення документів для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності лише колишніх працівників міліції, відповідно до Порядку № 850.
Відповідно до ст. 16 Законом № 565-ХІІ до працівників міліції належали особи, які проходили службу в підрозділах міліції, і яким відповідно до чинного законодавства було присвоєно спеціальне звання "міліції".
Водночас, судом встановлено, що позивача 06.11.2015 звільнено з органів внутрішніх справ, з підстав набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон № 580-VIII), при цьому з 07.11.2015 він прийнятий на службу в Національну поліцію України, з якої 31.08.2018 був звільнений у статусі "поліцейського", а не колишнього працівника міліції. Більш того, групу інвалідності позивачу встановлено після звільнення саме зі служби в Національній поліції України, з 07.02.2023, про що свідчать матеріали справи.
З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач не уповноважений здійснювати відповідно до положень Закону № 565-ХІІ та Порядку № 850 розгляд питання можливості призначення одноразової грошової допомоги, зокрема складати висновок щодо виплати грошової допомоги та направляти документи до уповноваженого органу здійснювати розгляд такого питання, оскільки позивач звільнений саме зі служби в Національній поліції України та набув статусу "поліцейського".
Порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у тому числі в разі визначення втрати працездатності поліцейського передбачений положеннями ст. 97 Закону № 580-VIII та визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2024 № 646 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 646).
Згідно з Порядком № 646 належним органом, до компетенції якого належить вирішення питання про призначення поліцейським одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, є відповідний територіальний орган Національної поліції України.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зважаючи на встановлені обставини справи, які підтверджені відповідним доказами та викладене правове обґрунтування спірних правовідносин призначення та виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського здійснюється за останнім місцем служби поліцейського - відповідним органом Національної поліції, а не МВС України, у даному випадку відповідачем.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Шидловський В.Б.