Справа № 420/37035/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), – 

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом звернулось Головне управління ДПС в Одеській області до фізичної особи – платника податків ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача податковий борг у загальному розмірі 1 301 244,63 грн, а саме: - по військовому збору, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 100 095,74 грн; - з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 1 201 148,89 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що податковий борг виник у зв`язку з прийняттям контролюючим органом податкових повідомлень - рішень на підставі Акту перевірки відповідача з питань своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих платником податків за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 рокі №39568/15-32-24-05-06/3865704338 від 13.09.2024 року, яким встановлені порушення податкового законодавства. 
У зв`язку з несплатою податкових зобов`язань податковим органом направлена на адресу боржника податкова вимога форми «Ф» №0103482-1306-1532 від 19.11.2024 року, проте заборгованість у встановлені строки до бюджету не сплачена, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалами суду від 03.11.2025 та 12.11.2025 року позов залишено без руху, надано та продовжено строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою суду від 24.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвала суду від 24.11.2025 року доставлена в електронний кабінет відповідача24.11.2025 року.
За номером телефону, вказаному у податковій декларації здійснено дзвінок позивачу секретарем судового засідання, автовідповідач повідомив про обмеженість дзвінків за вказаним номером.
Також копія ухвали суду від 24.11.2025 року була направлена на податкову адресу відповідача. Поштове відправлення повернуто з відміткою «за спливом строку зберігання». 
Оголошення про знаходження вказаної справи в провадженні Одеського окружного адміністративного суду роміщено на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позов, інших заяв та клопотань від відповідача не надходило (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхідної кореспонденції по справі не зареєстровано).
Справа розглянута у порядку письмового провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-платником податків.
Згідно отриманих відомостей з ЄДДР ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , УНЗР 19801207-03559, був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , дата зняття з реєстрації 07.11.2023 року.
З 21.04.2025 по 25.04.2025 року на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.1. п.78 ст.78 відповідно до наказу від 17.03.2025 року №3009-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 » ГУ ДПС проведена перевірка, за результатами якої складений Акту «Про результатами документальної позапланової перевірки ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 року» №21096/15-32-24-04-15 від 01.05.2025 року.
Контролюючим органом прийняті на підставі Акту перевірки ППР від 04.06.2025 року:
№ 27858/15-32-24-04-20 від 04.06.2025 на загальну суму 80 076,59 грн;
№ 27858/15-32-24-04-20 від 04.06.2025 на загальну суму 20 019,15 грн;
№ 27849/15-32-24-04-20 від 04.06.2025 – на загальну суму 960 919,11 грн;
№ 27849/15-32-24-04-20 від 04.06.2025 – на загальну суму 240 229,78 грн. 
Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
ППР направлена на адресу платника податків, проте відповідачем не сплачені податкові зобов`язання. Станом на час складання позову відповідно до інтегрованих карток платника (ІКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість відповідача склала 1301244,63грн. 
Позивачем направлено на адресу відповідача вимогу форми «Ф» » № 0016120-1305-1532 від 31.07.2025 року, проте заборгованість у встановлені строки до бюджету не сплачена, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Податковий кодекс України (далі – ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п.15.1 ст.15 ПКУ, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Пунктом 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПКУ визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідач відповідно до ст.162 ПКУ є платником податку на доходи фізичних осіб.
Статтею 36 ПКУ визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п.54.1 ст.54 ПКУ крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з пп.54.2 п.54 ПКУ контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань у разі якщо, зокрема, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків,свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи. 
За результатами проведеної ГУ ДПС перевірки з 19.07.2024 по 01.08.2024 року складений акт, яким встановлені порушення податкового законодавства відповідачкою та відповідно прийняті ППР про збільшення їй грошових зобов`язань та застосування штрафних санкцій, які не сплачені.
Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог п.п.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених ПК України.
Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
Податковим органом винесено податкову вимогу, яку направлено платнику рекомендованим листом на податкову адресу відповідача.
Відповідачем не надано доказів сплати податкового боргу.
За даними автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду станом на 30.01.2026 року не зареєстровано позову ОСОБА_1 щодо оскарження ним ППР, за якими нараховані грошові зобов`язання. За правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 09.01.2024 року у справі №160/9696/22 у спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом також у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження податкових повідомлень-рішень, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.
Належних та допустимих доказів щодо сплати податкового боргу на час розгляду справи або оскарження податкових повідомлень-рішень відповідачем не надано.
Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову. 
Керуючись ст.ст. 2, 9, 12, 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ЄДРПОУ ВП 44069166) до фізичної особи – платника податків ОСОБА_1 (остання реєстрація місця проживання АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , УНЗР 19801207-03559) про стягнення податкового боргу – задовольнити. 
Стягнути з фізичної особи – платника податків ОСОБА_1 на користь держави податковий борг у розмірі 600187,50грн: - по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 1201148,89грн; - по військовому збору у розмірі 100095,74грн.
Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва