ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року	Львів	Справа № 300/1139/25 пров. № А/857/12900/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Матковської З.М.,
суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі №300/1139/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, (головуючий суддя першої інстанції Главач І.Я., час ухвалення не вказано, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, місце ухвалення м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту 18.03.2025),-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивачка) звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі по тексту відповідач), у якій просить: 
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 79% до 70% грошового забезпечення;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №812 від 10.06.2021, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області".
На обґрунтування позову позивачка зазначає, що пенсійний орган при здійсненні перерахунку пенсії, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 в справі №300/2020/22, протиправно зменшено розмір призначеної пенсії з 79% до 70% грошового забезпечення. 
Вказує, що при перерахунку пенсії повинна застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тому внесені зміни Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. 
Таким чином, позивачка вважає, що відповідачем протиправно зменшено основний розмір пенсії з 79% до 70% відповідного грошового забезпечення під час перерахунку пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 в справі №300/2020/22. 
Крім цього, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду 20.01.2020 справа №300/2454/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2016 із застосуванням 79% відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням виплачених сум. 
Тому, просила суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 виходячи з відсоткового значення її розміру 79% сум грошового забезпечення визначеного у вищевказаній довідці, чим задовольнити позовні вимоги повністю.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 79% до 70% грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 79% сум грошового забезпечення, з урахуванням довідки №812 від 10.06.2021, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області", з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 700 (сімсот) грн.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що з 01.01.1992 введено в дію Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, за яким загальний розмір пенсії не повинен перевищувати 75% відповідних сум грошового забезпечення. 
В редакції цього Закону від 01.01.1996 максимальний розмір пенсії для колишніх військовослужбовців не повинен перевищувати 85% відповідних сум грошового забезпечення. 
Відповідно до змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького та рядового складу ОВС" від 04.07.2002, який набрав чинності з дня введення в дію Закону України "Про Державний бюджет на 2003 рік", тобто з 01.01.2003 максимальний розмір пенсії змінено на 90%. 
У редакції Закону №2262-XII від 01.01.2011 максимальний розмір пенсії становив 80% сум грошового забезпечення. 
З 19.04.2014 діє редакція ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка визначає граничний розмір пенсії за вислугу років 70% сум грошового забезпечення. 
Скаржник зазначає, що зважаючи на викладене, може скластися ситуація за якої військовослужбовці, які до звільнення займали одну й ту ж посаду, мали одне й теж звання, одну й ту ж вислугу років, одинакові види грошового забезпечення та розмір премії, матимуть різний розмір пенсії. 
На переконання відповідача, таке правове регулювання спірних відносин не є справедливим по відношенню до колишніх військовослужбовців, та створюють дискримінацію у праві на належне пенсійне забезпечення однієї і тієї ж категорії громадян. 
Окрім цього, вказує на пропуск позивачкою шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з цим позовом.
З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу позивачка не подала. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Суд встановив та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 2010 року, як колишній працівник органів внутрішніх справ, отримує пенсію за вислугу років (28 років, в календарному обчисленні 26 років), призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При цьому, пенсія позивачки обраховувалася із розрахунку 79% грошового забезпечення.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 в справі №300/2454/19, яке набрало законної сили 11.03.2020, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2016 із застосуванням 79% відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням виплачених сум.
Надалі, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 в справі №300/2020/22, яке набрало законної сили 11.03.2020, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2016 із застосуванням 79% відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням виплачених сум.
Відповідач, на виконання вказаного судового рішення, здійснив перерахунок пенсії позивачки з 01.12.2019 відповідно до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення із розрахунку 70% таких сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 2500 грн, оклад за спеціальне звання - 2200 грн, процентна надбавка за вислугу років 50% - 2350 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці – 12568,77 грн. Загальний розмір пенсії склав 15655,78 грн, з урахуванням індексації – 18786,94 грн (а.с.10).
Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 16.12.2024 в якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення.
За наслідками розгляду вищевказаної заяви, відповідач листом від 13.01.2025 повідомив позивачку про відсутність законних підстав для проведення перерахунку пенсії в розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення. Додатково зауважив, що рішенням суду від 21.06.2022 не було покладено зобов`язань щодо виплати пенсії в розмірі 70% грошового забезпечення (а.с.12).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшенням відсоткового значення основного розміру пенсії внаслідок проведеного перерахунку, позивачка звернулася із даним позовом до суду.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив, виходячи з тих підстав, що при перерахунку пенсії позивачки з 01.12.2019 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 справа №300/2020/22, відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивачки вислуги років, є незмінним.
За таких обставин у відповідача відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивачки при здійсненні її перерахунку з 01.12.2019.
З метою запобігання порушення права позивачки на належну їй пенсію суд першої інстанції зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2019, виходячи із загального розміру в 79% відповідних сум грошового забезпечення згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" від 10.06.2021 за № 812 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі Закон № 2262-ХІІ).
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Із 29.12.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900-VIII від 23.12.2015.
Цим Законом були внесені зміни до ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме: доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".
Згідно із статтею 51 Закону №2262-XII, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262-XII Кабінет Міністрів України 21.02.2018 прийняв постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 (далі Постанова КМУ №103).
Так, у абзаці 1 пункту 3 цієї Постанови вирішено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
Відповідно до п.5 Постанови КМУ №103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до п.3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постанови, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови КМУ №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
Разом із цим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 по справі №826/12704/18 (часткове рішення), залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови КМУ №103, який стосується перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції).
Із матеріалів справи встановлено, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 справа №300/2020/22, яке набрало законної сили 22.07.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на листопад 2019 року відповідно до довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області" від 10.06.2021 за № 812, з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.
Здійснюючи перерахунок пенсії позивачки на виконання вказаного судового рішення відповідач виходив із 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Відповідно до вимог пунктів "а"-"б" ч.1 ст.13 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час призначення пенсії) пенсія за вислугу років призначається: 
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); 
Частиною 2 вказаної статті Закону №2262-ХІІ (в редакції на час призначення пенсії) встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.
Згідно з Законом України від 04.07.2002 №51-IV "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ", який набрав з дня введення в дію Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік", тобто з 01.01.2003, внесено зміни до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", де число "85" замінили на число "90".
Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Відповідно до Закону України від 27.03.2014 за №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 01.04.2014, внесено зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-XII, де число "80" замінили на число "70" (максимальний розмір пенсії). 
Отже, з 19.04.2014 положення ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №1166-VII, замінивши такий граничний розмір на 70%.
Таким чином, зміна встановленого законом максимального розміру пенсії до 70% відбувалася вже після призначення позивачці пенсії.
Варто зауважити, що стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.
Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Разом із цим, Постанова Кабінету Міністрів України №45 і Постанова Кабінету Міністрів України №103 не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд зауважує, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. 
Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII не зазнала.
Таким чином, колегія суддів вважає, що здійснюючи перерахунок пенсії позивачки відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. 
Відтак, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивачки вислуги років, є незмінним. При перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Разом із цим, необхідно зазначити, що відповідно ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
У Рішенні від 05.04.2001 Конституційний Суд України витлумачив зміст принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч.1 ст.5 8). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Так, згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Оскільки в даному випадку перерахунок пенсії позивачці пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної їй пенсії, то при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивачки.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що застосувавши відсоток - 70 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку, відповідач порушив право позивачки, оскільки при призначенні пенсії первісно встановлено для її обрахунку розмір 79 % від розміру грошового забезпечення.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.
Вказана позиція щодо застосування норм права до спірних правовідносин, міститься в постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі № 21-420а13.
Згідно з висновками, викладеними у рішенні Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18 (адміністративне провадження Пз/9901/58/18) від 04.02.2019, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 28.01.2021 у справі №420/40/20 дійшов висновку, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, містить дві обставини: при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення; відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Правильним є застосування цього правового висновку лише до правовідносин, у яких відсоткове значення розміру пенсії осіб не змінювалося від моменту призначення до перерахунку у бік зниження. Натомість, до правовідносин у цій справі (та всіх аналогічних) необхідно застосовувати лише першу частину зазначеного правового висновку "при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення". Верховний Суд розширив зазначений правовий висновок наступним чином: "у всіх випадках при перерахунку призначеної особі відповідно до Закону 2262-ХІІ пенсії Пенсійний орган повинен застосовувати відсоткове значення розміру пенсії по відношенню до грошового забезпечення у розмірі, який особа отримувала станом на момент здійснення такого перерахунку".
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.05.2023 по справі №380/24477/21 (№К/990/17495/22). 
З урахуванням викладеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що при перерахунку пенсії позивачки з 01.12.2019 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 справа №300/2020/22, відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивачки вислуги років, є незмінним.
За таких обставин у відповідача відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивачки при здійсненні її перерахунку з 01.12.2019.
Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019, виходячи із загального розміру в 79% відповідних сум грошового забезпечення згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" від 10.06.2021 за № 812 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року.
Крім того, право позивачки на отримання пенсії у розмірі 79% грошового забезпечення уже захищене рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 у справі №300/2454/19 та нових підстав для зменшення відсоткового значення грошового забезпечення у відповідача немає.
Щодо посилань апелянта на пропуск шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду із цим позовом, апеляційний суд зважає на таке.
Пенсія, як і заробітна плата, мають однакову правову природу, тобто є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Таке твердження походить з норм статті 1 Закону України №2235-III "Про громадянство України", статті 2 Закону України №2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", згідно з якими пенсія і заробітна плата включені до переліків законних джерел існування, доходів.
З огляду на позицію Конституційного Суду України в рішеннях №8-рп/2013 і №9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини 3 статті 51 Закону №2262-XII, суд вважає, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.04.2019 у справі №809/248/18.
Отже, апеляційний суд погоджується із позицією суду першої інстанції про задоволення позову.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області – залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі №300/1139/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін