Справа № 127/1427/26
Провадження 3/127/387/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року 	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 1224 КУпАП, –

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 1224 КУпАП.
12.01.2026 старшим інспектором УПП у Вінницькій області капітаном поліції Кондратенком В.І. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 564693. З даного протоколу вбачається, що «11.01.2026 о 13 год. 20 хв. у м. Вінниця по вулиці Стеценка, буд. 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , та будучи учасником ДТП з транспортним засобом «Renault Koleos», д.н.з. НОМЕР_3 , залишив місце пригоди». Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.10 ПДР України, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 1224 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт вчинення ДТП, водночас, зазначив, що не помітив та не відчув, що скоїв зіткнення з автомобілем потерпілої, тому й залишив місце події, однак умислу в цілеспрямованому зникненні з місця ДТП не мав. ОСОБА_1 надав суду для дослідження відеозапис на якому зафіксовано механічні пошкодження транспортного засобу потерпілої після ДТП. 
Клопотання про забезпечення та/або витребування доказів, виклик свідків тощо від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надходили. 
З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, вбачається, що 11.01.2026 вона знаходилась за адресою: вул. Стеценка, 25, і була за кілька метрів від машини, як почула удар, та коли повернулась, то побачила як автомобіль «BMW X5» почав рух, залишивши місце ДТП, після чого вона викликала патрульну поліцію.
Також з письмових пояснень ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи вбачається, що 11.01.2026 під час розчищення свого автомобіля від снігу почула звук удару. Повернувшись у напрямку джерела звуку побачила, як авто «BMW X5» здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Koleos», що належить її подрузі. Після зіткнення «BMW X5» одразу розпочав рух та залишив місце ДТП не зупинившись. 
Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно із п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;
в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;
г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;
ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» п. 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;
д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; 
е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;
є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 564678 від 12.01.2026 вбачається, що «11.01.2026 о 13 год. 20 хв. у м. Вінниця по вулиці Стеценка, буд. 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , та під час руху заднім ходом не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб «Renault Koleos», д.н.з. НОМЕР_3 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, тим самим ОСОБА_1 порушив пп. «б» п. 2.3 та п. 10.9 ПДР України», вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП».
У ході розгляду справи судом встановлено, що водій ОСОБА_1 будучи причетним до ДТП, яка сталася 11.01.2026 о 13 год. 20 хв. у м. Вінниці по вулиці Стеценка біля будинку 25, із автомобілем «Renault Koleos», д.н.з. НОМЕР_3 , самовільно залишив місце пригоди.
За змістом пп. «а» п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідно до ст. 1224 КУпАП, у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, настає адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.
Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.
Відповідно до п. 1.10 ПДР України під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 1224 КУпАП характеризується наявністю виключно прямого умислу.
За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
З наданого ОСОБА_1 відеозапису, який було досліджено судом, вбачається характер завданих механічних пошкоджень транспортному засобу «Renault Koleos», д.н.з. НОМЕР_3 , а саме подряпини над переднім номерним знаком. 
Отже, надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 свідчать про відсутність у нього умислу на вчинення інкримінованого йому правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 1224 КУпАП, а матеріали справи не містять доказів протилежного. При цьому судом прийнято до уваги особливості механічного пошкодження транспортного засобу потерпілої, які свідчать про те, що ОСОБА_1 , керуючи «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , приймаючи до уваги габарити його авто, рухаючись заднім ходом, допустивши пошкодження автомобіля «Renault Koleos», д.н.з. НОМЕР_3 , дійсно міг невідчути або ж не помітити даної події, що в свою чергу викликає об`єктивні сумніви у наявності умислу у ОСОБА_1 на вчинення інкримінованого йому правопорушення. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Так, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши відповідно до ст. 252 КУпАП докази, наявні в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 1224 КУпАП.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Крім того, формулювання абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП).
Таким чином, враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 1224 КУпАП, провадження у справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю.
Враховуючи положення ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Оскільки до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 24 КУпАП, не застосовується, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, підстави для справляння судового збору з ОСОБА_1 відсутні.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 33, 38, 1224, 221, 245-249, 251-252, 268, 277, 279, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 1224 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Суддя