ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10868/21 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бужак Н.П.
Суддів: Кобаля М.І., Мельничука В.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року, суддя Брильовський Р.М., у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Державної аудиторської служби України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма «Прайсвотерхаускупере (Аудит)» про визнання протиправним та скасування висновку,- 

У С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної аудиторської служби України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма «Прайсвотерхаускупере (Аудит)», в якому просило: 
визнати протиправними та скасувати:
- п. 1 розділу II (Констатуюча частина) у частині «Учасник процедури закупівлі ТОВ АФ «Прайсвотерхаускуперс (Аудит)» у своїй тендерній пропозиції не надав документи, які підтверджують відповідність тендерної пропозиції учасника технічним вимогам до предмета закупівлі, встановленим замовником (інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі визначена у додатку 1), чим не дотримався вимог пункту 7 розділу III тендерної документації. Проте, на порушення вимог абзацу третього пункту. 1 частини першої статті 31 Закону Замовник не відхилив тендерну пропозицію учасника процедури закупівлі ТОВ АФ «Прайсвотерхаускуперс (Аудит)» як такого, що не відповідає встановленим абзацом першим частини третьої статті 22 Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства, та уклав з тем Договір.»;
- п. 3 розділу II (Констатуюча частина) висновку Державної аудиторської служби України від 05.04.2021 про результати моніторингу закупівлі Аудиторських послуг (ідентифікатор закупівлі UA-2020-11-27-010465-b).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у законодавстві відсутнє тлумачення поняття «технічні вимоги до предмета закупівлі», а тим більше - «технічні вимоги до аудиторських послуг». Так само Закон не надає відповіді на питання щодо співвідношення понять «технічні вимоги до предмета закупівлі» та «технічні характеристики предмета закупівлі». Вказує, що дія абзацу першого частини третьої статті 22 Закону взагалі не поширюється на правовідносини між Замовником та Учасником (ТОВ АФ «Прайсвотерхаускуперс (Аудит)»), оскільки ця норма - про інше. А саме - про можливість включення до тендерної документації «іншої» (тобто не передбаченої частиною другою статті 22 Закону) інформації, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити. П. 7 «Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі» розділу III Тендерної документації не є тією «іншою» інформацією, про яку йдеться в абзаці першому частини третьої статті 22 Закону, відтак застосування цієї норми Держаудитслужбою не лише безпідставне, а протизаконне. Ані абзац перший частини третьої статті 22 Закону, ані пункт третій частини другої статті 22 Закону не вимагають надавати окремі документи на підтвердження відповідності тендерної пропозиції саме технічним, якісним та кількісним характеристикам предмета закупівлі. Зазначає, що зі змісту статей 16, 17, 22 Закону витікає, що саме Замовнику належить право встановлювати перелік обов`язкових документів для подання у складі тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі. зазначений у Висновку пункт 7 розділу III «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» містить загальну інформацію та посилання на Додаток 1, в якому детально зазначається перелік послуг, який необхідно буде надавати протягом строку дії договору. Ні пункт 7 розділу III «Інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі» Тендерної документації, ні Додаток 1 взагалі не містить переліку документів, які необхідно надати для підтвердження тендерної пропозиції зазначеним у Додатку 1 якісним та кількісним характеристикам предмета закупівлі. Проте вичерпний перелік документів, які має подати учасник, містить Додаток 7 до Тендерної документації. Стверджує, що окремих документів на підтвердження відповідності тендерної пропозиції технічним, якісним та кількісним характеристикам предмета закупівлі Тендерною документацією не передбачалося. Вважає,що були відсутні будь-які підстави для відхилення тендерної пропозиції ТОВ АФ «Прайсвотерхаускуперс (Аудит)», адже ним надано у складі тендерної пропозиції повний перелік документів (додатки 1-35), що вимагалися Замовником. Зазначає, що ТОВ АФ «Прайсвотерхаускуперс (Аудит)» було правомірно допущено до аукціону. 
Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2021 відкрито провадження у справі.
Після ліквідації Окружного адміністративного суду м. Києва відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 справу №640/10868/21 передано Львівському окружному адміністративному суду.
Ухвалою судді від 24.02.2025 Львівського окружного адміністративного суду розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма «Прайсвотерхаускуперс (Аудит)».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням Львівського окружного адміністративного суду, Державна аудиторська служба України звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для виходу із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини. 
Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» підставі наказу від 16.03.2021 № 78 Держаудитслужба здійснила моніторинг публічної закупівлі-11-27-010465-b.
Підставою для проведення такого моніторингу слугувало виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель (пункт 4 частини першої статті 8 Закону № 922).
За результатами моніторингу закупівлі UA-2020-11-27-010465-b Держаудитслужба склала висновок про результати моніторингу закупівлі від 05.04.2021 № 304, в якому зафіксовано порушення законодавства у сфері публічних закупівель, а саме: установлено порушення вимог абзацу третього пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні, визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» №2939-XII від 26.01.1993.
Відповідно до статті 2 Закону №2939, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Правові та організаційні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону №922-VIII (в редакції станом на час проведення закупівлі) замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону. 
За змістом п. 7 та 8 ч. 1 ст. 1 даного Закону електронна система закупівель - інформаційно-телекомунікаційна система, яка має комплексну систему захисту інформації з підтвердженою відповідністю згідно із Законом України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", що забезпечує проведення закупівель, створення, розміщення, оприлюднення, обмін інформацією і документами в електронному вигляді, до складу якої входять веб-портал Уповноваженого органу, авторизовані електронні майданчики, між якими забезпечено автоматичний обмін інформацією та документами; електронний каталог - систематизована база актуальних пропозицій, що формується та супроводжується централізованою закупівельною організацією в електронній системі закупівель та використовується замовником з метою відбору постачальника товару (товарів), вартість якого (яких) є меншою за вартість, що встановлена у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону
За приписами п. 21 та 22 ч.1 ст.1 Закону послуги - будь-який предмет закупівлі, крім товарів і робіт, зокрема транспортні послуги, освоєння технологій, наукові дослідження, науково-дослідні або дослідно-конструкторські розробки, медичне та побутове обслуговування, найм (оренда), а також фінансові та консультаційні послуги, поточний ремонт; предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом, із застосуванням Єдиного закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку.
Згідно з п. 33 зазначеної норми закону технічна специфікація до предмета закупівлі - встановлена замовником сукупність технічних умов, що визначають характеристики товару (товарів), послуги (послуг) або необхідні для виконання робіт щодо об`єкта будівництва, що можуть включати показники впливу на довкілля й клімат, особливості проектування (у тому числі щодо придатності для осіб із обмеженими фізичними можливостями), відповідності, продуктивності, ресурсоефективності, безпечності, процедури забезпечення якості, вимоги щодо найменування продукції, під яким вона продається, термінологію, символи, методику випробувань і тестування, вимоги до пакування, маркування й етикетування, інструкції для користувачів, технологічні процеси й технології виробництва на будь-яких етапах життєвого циклу робіт, товару чи послуги.
Відповідно до ч.1 ст 2 Закону №922-VІІІ до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать:
1) органи державної влади (орган законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад;
2) Пенсійний фонд України, цільові страхові фонди зі страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, медичного страхування та страхування на випадок безробіття (далі - органи соціального страхування);
3) юридичні особи, які є підприємствами, установами, організаціями (крім тих, які визначені у пунктах 1 і 2 цієї частини) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів;
органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи;
у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків;
4) юридичні особи та/або суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність в одній або декількох окремих сферах господарювання, визначених частиною другою цієї статті, та відповідають хоча б одній з таких ознак:
органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування або іншим замовникам належить частка у статутному капіталі юридичної особи та/або суб`єкта господарювання в розмірі більше ніж 50 відсотків або такі органи чи інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі юридичної особи та/або суб`єкта господарювання чи правом призначати більше половини складу виконавчого органу або наглядової ради юридичної особи та/або суб`єкта господарювання;
наявність спеціальних або ексклюзивних прав - прав, наданих у межах повноважень органом державної влади або органом місцевого самоврядування на підставі будь-якого нормативно-правового акта та/або акта індивідуальної дії, що обмежують провадження діяльності у сферах, визначених цим Законом, однією чи кількома особами, що істотно впливає на здатність інших осіб провадити діяльність у зазначених сферах. Не вважаються спеціальними або ексклюзивними права, що надані за результатами конкурсів (тендерів, процедур закупівель), інформація про проведення яких разом з критеріями відбору попередньо оприлюднювалася та була наявна у публічному доступі, можливість участі у таких конкурсах (тендерах, процедурах закупівель).
Пунктами 3,4 ст.10 Закону визначено, що оголошення про проведення конкурентних процедур закупівель у строки, встановлені у частині першій цієї статті, обов`язково додатково оприлюднюються в електронній системі закупівель англійською мовою, якщо очікувана вартість закупівлі перевищує суму, еквівалентну:
для товарів і послуг - 133 тисячам євро;
для робіт - 5 150 тисячам євро.
Курс євро визначається згідно з офіційним курсом, установленим Національним банком України станом на дату оприлюднення в електронній системі закупівель оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі.
Інформація, зазначена у частині першій цієї статті, може додатково оприлюднюватися замовником в інших засобах масової інформації, на веб-сайті замовника (за наявності) або на веб-сайтах відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Порядок здійснення моніторингу процедур публічних закупівель врегульований статті 8 Закону №922-VIII.
Відповідно до частини 2 статті 8 Закону №922-VIII рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав:
1) дані автоматичних індикаторів ризиків;
2) інформація, отримана від органів державної влади, народних депутатів України, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;
3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;
4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель;
5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 7 цього Закону.
Для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, може використовуватися:
інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель;
інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах;
інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Згідно з ч.3 даної норми закону повідомлення про прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі орган державного фінансового контролю оприлюднює в електронній системі закупівель протягом двох робочих днів з дня прийняття такого рішення із зазначенням унікального номера оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі, а також опису підстав для здійснення моніторингу процедури закупівлі.
Повідомлення про початок моніторингу процедури закупівлі не зупиняє проведення процедур закупівель, визначених цим Законом.
Згідно з частиною 4 статті 8 Закону №922-VIII строк здійснення моніторингу процедури закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з наступного робочого дня від дати оприлюднення повідомлення про початок моніторингу процедури закупівлі в електронній системі закупівель.
Як убачається з матеріалів справи, у даній справі, публічні закупівлі аудиторських послуг спрямовані на дотримання вимог законодавства України щодо обов`язкового проведення аудиту фінансової звітності публічних акціонерних товариств, вимог законодавства України щодо обов`язкового проведення аудиту консолідованої фінансової звітності підприємств, що становлять суспільний інтерес та дотримання умов кредитних угод з державними та іноземними фінансовими установами.
Джерелом фінансування компанією закупівлі були не бюджетні кошти, а власний бюджет компанії, тобто кошти, отримані від господарської діяльності підприємтва, що підтверджується інформацією про предмет закупівлі на відповідному сайті системи електронних торгів.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що дана норма закону не поширюється на правовідносини між Замовником та Учасником (ТОВ АФ «Прайсвотерхакскуперс (Аудит)», оскільки зазначена норма передбачає можливість включення до тендерної документації інформації, що не передбачена ч. 2 ст. 22 Закону, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити.
Водночас, згідно з п.3 ч.2 ст. 22 Закону у тендерній документації зазначаються такі відомості: інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, у тому числі відповідну технічну специфікацію (у разі потреби - плани, креслення, малюнки чи опис предмета закупівлі). Технічні, якісні характеристики предмета закупівлі та технічні специфікації до предмета закупівлі повинні визначатися замовником з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою статті 5 цього Закону.
Таким чином, п.7 «Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі» розділу ІІІ Тендерної документації не є тією іншою інформацією про яку йдеться мова в абз.1 ч.3 ст. 22 Закону, а тому застосування відповідачем даної норми є протиправним.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що ст. 22 Закону та інші норми чинного законодавства не вимагають надавати окремі документи на підтвердження відповідності тендерної пропозиції саме технічним, якісним та кількісним характеристикам предмета закупівлі.
У висновку п. 7 розділу ІІІ з підготовки тендерної пропозиції містить загальну інформацію та посилання на Додаток І в якому детально зазначається перелік послуг, який необхідно надавати протягом строку дії договору.
Разом з тим, ні п. 7 розділу ІІ, ні Додаток І не містять переліку документів, які необхідно надати для підтвердження тендерної пропозиції зазначеним у Додатку І якісним та кількісним характ еристикам предмета закупівлі.
Пунктом І розділу ІІІ «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» визначено, що подання своєї тендерної пропозиції учасник інформує замовника, що він серед іншого, гарантує та підтверджує відповідність своєї тендерної пропозиції технічним, якісним та кількісним характеристиках предмета закупівлі, викладеним замовником в Додатку І тендерної документації на закупівлю.
Таким чином, подавши тендерну пропозицію, товаристто підтвердило відповідність своєї тендерної пропозиції технічним, якісним та кількісним характеристикам, що відповідає вимогам Тендерної документації.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що у позивача були відсутні підстави для відхилення тендерної пропозиції ТОВ АФ «Прайсвотерхакскуперс (Аудит)», оскільки останнє надало у складі тендерної пропозиції повний перелік документів, що вимагались Замовником.
Щодо висновку відповідача в частині зобов`язання розірвати договір, укладений за результатами закупівлі, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 41 Закону №922-VIII договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частини другої статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою статті 203 цього Кодексу.
Таким чином, укладення договорів є завершальною стадією проведення процедури закупівлі, тому не відхилення пропозиції учасника та, як наслідок, укладення договору, є підставою для розірвання такого договору.
Як вбачається зі змісту висновку, відповідач конкретизував, яких саме заходів має вжити позивач, визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень.
Таким чином, укладення договорів є завершальною стадією проведення процедури закупівлі, тому не відхилення пропозиції учасника та, як наслідок, укладення із ним договору, може бути підставою для розірвання такого договору про що відповідач зазначив у своєму Висновку.
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові від 22 лютого 2024 року у справі № 160/18544/22.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що оскільки висновок відповідача що стосується не відхилення тендерної пропозиції учасника ТОВ «АФ «Прайсвотерхаускуперс (Аудит)» є протиправним, то відсутні підстави для задоволення вимоги про розірвання договору. 
Водночас, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що під час ухвалення рішення суд невірно застосував норми матеріального права, зокрема застосував Закон України №922-VIII в редакції, що ще не діяла на час проведення закупівлі та застосував Особливості здійсненя публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовника, передбачені Законом України «Про публічні закупівлі» №1178 від 12.10.2022, оскільки вони на час проведення процедури закупівлі у 2020 році ще не діяли, а отже і не могли бути застосовані до даних правовідносин.
Тому, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення Львівського окружного адміністративного суду в мотивувальній частині з підстав, викладених у даній постанові.
В решті рішення суду слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені (прийняті) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення та ухвалити нове судове рішення або змінити судове рішення.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково, зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року змінити в частині мотивів та підстав для задоволення позовних вимог.
В решті рішення суду залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І.

Мельничук В.П.