ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 жовтня 2024 року
м. Київ
справа № 758/12787/18
провадження № 61-5297св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - судді Фаловської І. М., 
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., 
Ситнік О. М.
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова 
компанія «Ліберо», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харченко Лариса Володимирівна,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Банк народний капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Мельничук Ілона Вікторівна, на постанову Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року, прийняту колегією у складі суддів Музичко С. Г., Болотова Є. В., Кулікової С. В., 
та касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Мельничук Ілона Вікторівна, на постанову Київського апеляційного суду 
ід 1 червня 2022 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ліберо» 
(далі - ТОВ «ФК «Ліберо»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харченко Л. В., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Банк народний капітал» (далі - ПАТ «Банк народний капітал»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» (далі - ТОВ «Гарант Ойл Групп»), 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання зобов`язань припиненими та зобов`язання вчинити дії.
Позов обґрунтовувала тим, що 1 грудня 2015 року ПАТ «Банк народний капітал» та ТОВ «Ю.С.А.» уклали кредитний договір № 53/15-К, за умовами якого банк надав останньому грошові кошти у загальній сумі 2 500 000 грн.
Також 1 грудня 2015 року ПАТ «Банк народний капітал» та ОСОБА_2 уклали договір іпотеки № 53/15-І.1, за умовами якого на забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором № 53/15-К від 1 грудня 
2015 року остання передала банку в іпотеку квартиру 
АДРЕСА_1 . Оціночна вартість вказаної квартири 
становить 1 598 000 грн.
Крім того, 1 грудня 2015 року ПАТ «Банк народний капітал» та ОСОБА_1 уклали договір іпотеки № 53/15-І.2 для забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором № 53/15-К від 1 грудня 2015 року; ОСОБА_1 передала банку в іпотеку квартиру 
АДРЕСА_2 . Оціночна вартість вказаної квартири становить 2 152 000 грн.
Тобто належне виконання зобов`язань позичальника за кредитним 
договором № 53/15-К від 1 грудня 2015 року вдруге забезпечено договором іпотеки № 53/15-І.2 від 1 грудня 2015 року, що, на думку позивача, 
є зловживанням кредитором своїми правами. 
31 липня 2018 року ПАТ «Банк народний капітал» відступило ТОВ «ФК «Ліберо» право вимоги за кредитним та іпотечними договорами, зокрема за договором, стороною якого є позивач.
За таких обставин просила: 
- визнати припиненими зобов`язання, які виникли у позивача за договороміпотеки № 53/15-І.2 від 1грудня 2015 року, укладеним для забезпечення виконання кредитного договору № 53/15-К від 1 грудня2015 року; 
- зобов`язати ТОВ «ФК «Ліберо» передати   ОСОБА_1 договір 
іпотеки № 53/15-І.2 та повернути оригінали правовстановлюючих документів 
на квартиру       АДРЕСА_2 .
4 червня 2021 року ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Мельничук І. В., подав до суду клопотання про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову, в якому зазначав, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом її розгляду є іпотека, якою забезпечено кредитний договір № 53/15-К від 1 грудня 2015 року, укладений юридичними особами.
Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року, постановленою у складі судді Головчака М. М. за наслідками розгляду клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Мельничука І. В., провадження у справі закрито з тих підстав, що спір у справі виник щодо договору іпотеки,укладеного на забезпеченнявиконання зобов`язань за кредитним договором, укладенимюридичними особами, а самеПАТ «Банк народний Капітал» та 
ТОВ «Грант Ойл Групп» (колишня назва ТОВ «Ю.С.А.), що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Суд першої інстанції не встановив підстав для скасування заходів забезпечення позову і, керуючись частиною десятою статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), дійшов висновкупро передчасність скасування заходів забезпеченнядо набрання законної сили цією ухвалою.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року, постановленою у складі судді Головчака М. М., заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою цього ж суду від 21 травня 2019 року, скасовано.
Вказане судове рішення мотивовано частиною дев`ятою статті 158 ЦПК України та набранням ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 16 вересня 
2021 року законної сили.
Вказані ухвали суду ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку. 
Постановою Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Подільського районного суду 
міста Києва від 16 вересня 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Скасовуючи ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 16 вересня 
2021 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження. 
Постановою Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Подільського районного суду 
міста Києва від 13 жовтня 2021 року скасовано, оскільки апеляційний суд дійшов висновку про передчасність застосування частини дев`ятої статті 158 ЦПК Україниу зв`язку зі скасуванням ухвали цього ж суду від 16 вересня 2021 року.
Короткий зміст вимог касаційних скарг та узагальнені доводи особи, яка їх подала
11 червня 2022 року ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Мельничук І. В., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року, ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року залишити в силі.
Касаційна скарга мотивована наявністю правових підстав для закриття провадження у цій справі за пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки предметом спору у цій справі є договір іпотеки,укладений на забезпечення виконання кредитного договору, укладеного ПАТ «Банк народний капітал» та ТОВ «Грант Ойл Групп».
Зазначає, що не впливає на підставу закриття провадження у справі її призначення до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Судом апеляційної інстанції, як зазначає заявник, не враховано висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року 
у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18), від 19 березня 2019 року 
у справі № 904/2529/18 (провадження № 12-257гс18), від 19 березня 2019 року 
у справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18), та у постанові Верховного Суду від 7 квітня 2021 року у справі № 754/8581/18 (провадження № 61-15485св20), за якими до юрисдикції господарських судів належать справи щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.
Крім того, 15 червня 2022 року ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат 
Мельничук І. В., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року, ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року залишити в силі.
Вказану касаційну скаргу заявник аргументує наявністю підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, а відтак - і скасування заходів забезпечення позову.
Позиція інших учасників 
2 вересня 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив 
на касаційну скаргу  ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Мельничук І. В., на постанову Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року (щодо перегляду ухвали Подільського районного суду міста Києва від 16 вересня 
2021 року), в якому просить відмовити у задоволенні скарги, постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін. Вказує на безпідставність аргументів касаційної скарги та правильність висновку апеляційного суду.
29 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з відзивом на касаційну скаргу  ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Мельничук І. В., на постанову Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року 
(щодо перегляду ухвали Подільського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року), в якому просить відмовити у задоволенні скарги, постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін з підстав обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.
Зазначені відзиви подано у відповідності до вимог статті 395 ЦПК України.
Також 25 квітня 2024 року представник ОСОБА_3 - адвокат Мельничук І. В.подала додаткові пояснення у справі.
Надаючи оцінку можливості врахування вказаних додаткових пояснень під час касаційного перегляду справи, колегія суддів виходить з наступного.
Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне (частина п`ята статті 174 ЦПК України).
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).
Верховний Суд за межами строку на касаційне оскарження не визнавав подання додаткових пояснень необхідним, тому додаткові пояснення підлягають залишенню без розгляду.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах 
від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21) та 
від 4 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (провадження № 14-31цс22).
Провадження у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Мельничук І. В.,на постанову Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року(щодо перегляду ухвали про закриття провадження у справі) у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Мельничук І. В.,на постанову Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року(щодо перегляду ухвали про скасування заходів забезпечення позову).
Ухвалою Верховного Суду від 3 жовтня 2024 року справу призначено до судового розгляду. 
Встановлені судами першої і апеляційної інстанцій фактичні обставини справи 
1 грудня 2015 року ПАТ «Банк народний капітал» та ТОВ «Грант Ойл Групп» (попередня назва ТОВ «Ю.С.А.») укладено кредитний договір № 53/15-к, строком виконання основного зобов`язання за яким є 29 листопада 2016 року.
На забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором ОСОБА_1 та банком укладено договір іпотеки № 53/15-І.2 
від 1 грудня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харенко Л. В. за № 2338. 
Предметом іпотеки є трикімнатна квартира 
АДРЕСА_2 .
Відповідно до пункту 6.1 договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання іпотекодавцем будь-яких умов основного договору та/або цього договору, а також в інших випадках, передбачених цим договором та/або основним договором та/або законодавством України.
Звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до пунктів 6.2.1, 6.2.2 цього договору. Право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, визначених цим договором, належить іпотекодержателю.
Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 7 березня 
2017 року № 127-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію 
ПАТ «Банк народний капітал»» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 9 березня 2017 року № 903 «Про початок процедури ліквідації АТ «НК БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
від 6 червня 2018 року № 1386 «Про затвердження умов продажу активу 
ПАТ «Банк народний капітал» затверджено умови продажу права вимоги за кредитним договором № 53/15-К від 1 грудня 2015 року, заборгованість за кредитом на 1 квітня 2018 року складає 1 862 402,67 грн, оціночна вартість 
на 1 квітня 2017 року - 1 088 914,06 грн, початкова ціна реалізації - 
1 862 402,67 грн, шляхом продажу на відкритих електронних торгах (аукціоні).
5 липня 2018 року відбулися електронні торги з реалізації лоту № F15GL27284 (право вимоги за кредитним договором № 53/15-К від 1 грудня 2017 року), початкова вартість лоту була 1 862 402,67 грн, кількість учасників 2, переможцем торгів визнано ТОВ «Фінансова компанія «Ліберо» за ціною продажу 
лоту 1 100 000 грн.
Господарський суд міста Києва розглядав справу № 910/10407/18 про визнання недійсними результатів вказаних відкритих торгів та договору.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17 грудня 2019 року відмовлено 
у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕСЛАЙН» до ТОВ «ФК «Ліберо» та ПАТ «Банк народний капітал» про визнання недійсними результатів електронних торгів (аукціону) з продажу права вимоги за кредитним договором № 53/15-К від 1 грудня 2015 року, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-06-15-000072-b від 5 липня 2018 року, та визнання недійсним договору № 2 від 31 липня 2018 року про відступлення прав вимоги ПАТ «Банк народний капітал» до ТОВ «ФК «Ліберо» за кредитним договором № 53/15-К від 1 грудня 2015 року.
30 серпня 2018 року позивач отримала від ТОВ ФК «Ліберо» вимогу про погашення заборгованості.
Позиція Верховного Суду, мотиви, якими керується суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411,частиною другою 
статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши правильність застосування норм матеріального права і додержання процесуального права в межах вимог та доводів касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, і відзивів на них, суд дійшов таких висновків.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 209 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.
Підстави для закриття провадження у справі визначені статтею 255 ЦПК України. 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року 
у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).
Скасовуючи ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 16 вересня 
2021 року, суд апеляційної інстанції керувався пунктом 6 частини першої 
статті 374 ЦПК України, пунктом 4 частини першоїі пунктом 7 частини третьоїстатті статті 376 ЦПК України, та зазначив, що суд першої інстанції розглянув в 

порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Пунктом 7 частини третьої статті 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Проте, застосовуючи пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України, апеляційний суд не врахував, що у даній справі закрито провадження з підстав порушення юрисдикційності та її розгляд по суті не відбувся, тому дійшов помилкового висновку щодо застосування вказаної процесуальної норми.
Разом з тим, у постанові Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року, якою скасовано ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 16 вересня 
2021 року, апеляційний суд не перевірив правильність застосування місцевим судом пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, а також застосованих висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду 
від 2 жовтня 2018 року у справі№ 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18) та 
від 19 березня 2019 року у справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18).
Таким чином, доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена з порушенням норм процесуального права. 
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта 
статті 411 ЦПК України).

Оскільки суд апеляційної інстанції помилково застосував пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року, якою скасовано ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року, та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду справи апеляційний суд має врахувати викладене та перевірити застосування місцевим судом пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України і висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду 
від 2 жовтня 2018 року у справі№ 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18) та від 19 березня 2019 року у справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18).
Крім того, з огляду на викладене, а також на скасування апеляційним судом ухвали Подільського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року про скасування заходів забезпечення позову з підстав скасування ухвали цього ж суду 
від 16 вересня 2021 року, обґрунтованими є вимоги касаційної скарги про скасування постанови Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року (щодо перегляду ухвали від 13 жовтня 2021 року). 
Справа в цій частині також підлягає направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, який має прийняти рішення, врахувавши свій висновок щодо результатів перегляду ухвали Подільського районного суду міста Києва 
від 16 вересня 2021 року.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Враховуючи, що справа направляється на розгляд до суду апеляційної інстанції, суд не здійснює розподіл судових витрат.
Керуючись статтями 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Мельничук Ілона Вікторівна, задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року щодо перегляду ухвали Подільського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року та 

постанову Київського апеляційного суду від 1 червня 2022 року щодо перегляду ухвали Подільського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: 	І. М. Фаловська В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко В. В. Сердюк О. М. Ситнік