Справа № 697/1302/24 
Провадження № 2-др/697/1/26 

ДОДАТКОВЕ РІШ ЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2026 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді – Колісник Л.О.
за участю секретаря судового засідання – Румини М.В.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідачів ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович, приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблина Євгеній В`ячеславович, приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Лагутінська Єлизавета Павлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай», про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок та договору довічного утримання (догляду), скасування державної реєстрації права власності на майно, 
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович, приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблина Євгеній В`ячеславович, приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Лагутінська Єлизавета Павлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай», про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок та договору довічного утримання (догляду), скасування державної реєстрації права власності на майно.
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.12.2025 позов задоволено.
02.01.2026 після винесення рішення суду через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_3 – адвокат Манзар Тетяна Володимирівна подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить стягнути на користь позивача по 40000,00 грн витрат на правову допомогу пропорційно задоволеним вимогам, питання щодо яких не було вирішено при ухваленні рішення. 
Ухвалою суду від 06.01.2026 провадження за заявою представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат прийнято до розгляду та призначено розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.
Представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_2 08.01.2026 подав клопотання про залишення без розгляду заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення. Клопотання обгрунтоване тим, що заява про ухвалення додаткового рішення не містить доказів направлення заяви усім учасникам процесу, в тому числі відповідачу ОСОБА_7 , у зв`язку з чим остання позбавлена можливості подати клопотання про зменшення розміру судових витрат. ОСОБА_7 не зареєстрована за адресою, яку зазначив позивач. Розмір витрат є неспівмірним, докази до клопотання не додані, повістки про виклик у системі «електронний суд» не зареєстровані. Представник відповідача, посилаючись на судову практику, постанови та ухвали Верховного Суду, вказує, що заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань, тому при недотримання вимог подання такої заяви та доказів підлягають застосуванню правила ст. 183 ЦПК України – залишення заяви без розгляду. 
Також представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_2 08.01.2026 подав заяву про неспівмірність витрат, в якій, посилаючись на судову практику, постанови і ухвали Верховного Суду, зазначив, що заявлені вимоги позивача про понесені витрати в сумі 40000,00 грн є необргунтованими та подані без доказів понесених судових витрат, контрозрахунок подати неможливо через відсутність самого розрахунку, заява про ухвалення додаткового рішення має бути повернена заявнику без розгляду, вважає, що витрати позивача склали 500 грн.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розгляд зазначеної справи здійснювався за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача Манзар Т.В. у судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала, просила її задовольнити, стягнути з відповідачів 40000,00 грн. понесених витрат позивача на отримання правової допомоги пропорційно задоволеним вимогам, оскільки докази витрат позивача були надані суду та надіслані представнику відповідачів та третім особам в електронний кабінет, відповідачу ОСОБА_7 – поштовим відправленням. Нотаріуси як треті особи не мають електронного кабінету, тому обов`язок сторони позивача про направлення їм доказів поштою відсутній. 
У судовому засіданні представник відповідачів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви та стягнення витрат на правову допомогу з відповідачів з підстав, зазначених у клопотанні про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду та заяві про зменшення витрат на правову допомогу. Квитанція про направлення відповідачу ОСОБА_7 доказів про понесення позивачем витрат на правову допомогу є неналежним доказом, оскільки немає опису вкладення та адресанта. Також не направлено заяву та докази третім особам. Заяву про ухвалення додаткового рішення необхідно залишити без розгляду. Витрати на правову допомогу позивача є завищеними.
Відповідач ОСОБА_7 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович, приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблина Євгеній В`ячеславович, приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Лагутінська Єлизавета Павлівна, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай» у судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлялися належним чином, заяв, клопотань та заперечень до суду не надали. 
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Суд, вислухавши представників позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача про відшкодування судових витрат, приходить до наступного.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.12.2025 26.06.2025 позов задоволено повністю. Вирішено щодо розподілу витрат на сплату судового збору.
Питання щодо витрат на професійну правничу (правову) допомогу не вирішувалося.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи і серед іншого, витрати на правову допомогу.
Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Статтею 141 ЦПК передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, сторона повинна документально довести, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: надати договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат.
У позовній заяві представник позивача зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які поніс позивач та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи – 40000,00 грн та просила стягнути з відповідачів витрати позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Представником позивача до матеріалів справи під час розгляду позовної заяви по суті долучено: 
копія договору про надання правничої допомоги № 36 від 04.06.2024, укладений між адвокатом Манзар Т.В. та ОСОБА_3 ; 
копія додатку до договору про надання правничої допомоги № 36 від 04.06.2024 - додаткового договору від 17.10.2025, відповідно до якого визначено сторонами вартість 40000,00 грн та вид послуг адвоката у справі № 697/1302/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович, приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблина Євгеній В`ячеславович, приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Лагутінська Єлизавета Павлівна про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок та договору довічного утримання (догляду), скасування державної реєстрації права власності на майно;
копію акту прийому наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 36 від 04.06.2024 від 17.10.2025, що підтверджує надання позивачу правничої допомоги у даній справі на суму 40000,00 грн;
копію квитанції № 36 від 17.10.2025 про сплату ОСОБА_3 на користь адвоката Манзар Т.В. коштів у сумі 40000,00 грн за надання послуг у справі № 697/1302/24. 
Також до позову додано ордер адвоката на підтвердження повноважень представника позивача та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Манзар Т.В.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Надання доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічний правовий висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду по справі №910/15944/17 від 24.01.2019.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України.
Так, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, суд дійшов висновку, що у позовному провадженні роль суду визначена як роль арбітра, який надає оцінку тим доказам і доводам, котрі наводяться сторонами у справі, і не може діяти на користь будь-якої зі сторін. Саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій із боку такої сторони.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат.
Підстав для залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду суд не вбачає з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткову рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Оскільки докази про понесені витрати на правничу допомогу представник позивача подала під час розгляду справи по суті, надала підтвердження направлення цих доказів іншим учасникам та просила їх стягнути із відповідачів пропорційно заявленим вимогам, підстав для застосування положень абзацу 3 ч.8 ст. 141 ЦПК України відсутні. 
Суд відхиляє доводи представника відповідачів Сіренка О.В. про відсутність підтвердження щодо надіслання доказів, які підтверджують витрати позивача на правничу допомогу третім особам, оскільки в матеріалах справи містяться квитанції про надіслання цих доказів в електронний кабінет користувача ЄСІТС приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М., ТОВ «Науково-виробнича фірма «Урожай».
Електронний кабінет як користувачів ЄСІТС приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблини Є.В., приватного нотаріуса Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Лагутінської Є.П. відсутній.
Відповідно до ч.6 ст.14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Відповідно до ч.7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронному електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.
Суд погоджується із доводами представника відповідачів про необхідність подання іншій стороні, яка не має електронного кабінету та не зобов`язана його мати, доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу для забезпечення можливості подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат. Проте суд також зауважує, що відповідно до висновків Верховного Суду у постанові Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №640/1037/21, наголошується, що суд першої інстанції повинен переконатися про обізнаність відповідача щодо подання представником позивача заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у відповідному розмірі.
Як вбачається із самого позову, який направлявся судом належним чином учасникам справи, зокрема і відповідачу ОСОБА_7 , позивач зазначив розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн. 
З огляду на викладене, враховуючи тривалість розгляду справи, вжиття судом заходів щодо забезпечення реалізації прав цього учасника, в тому числі на подання заяв, клопотань, заперечень у даній справі, повідомляючи ОСОБА_7 як шляхом надсилання судових повісток на адресу реєстрації її місця проживання, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Канівського міськрайонного суду Черкаської області, суд переконався, що вказаний учасник повідомлялася належним чином щодо заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн. 
Також представник позивача на підтвердження направлення відповідачу ОСОБА_7 додаткових доказів про витрати на правничу допомогу позивача надала фіскальний чек від 16.11.2025.
Відповідач ОСОБА_7 не подала будь-яких заперечень та оспорювала направлення їй представником позивача доказів про правничу допомогу. 
Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомоги, суд вважає, що такі судові витрати були пов`язані із розглядом даної справи. 
Досліджуючи питання щодо співмірності розміру витрат із реальними адвокатськими послугами, наданими позивачу у цій справі, варто зазначити наступне.
При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, про те, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які суд застосовує як джерело права у відповідності до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Надання доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічний правовий висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду по справі №910/15944/17 від 24.01.2019.
Суд дійшов висновку, що сума витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 40000,00 грн є співмірною складності справи, витраченому часу адвокатом та обсягом роботи адвоката у даній справі. 
Доводи представника відповідачів щодо завищеного розміру судових витрат не можуть бути враховані при зменшенні його розміру, оскільки не доведено, в чому полягає його неспівмірність часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу таких послуг, значенню справи для сторін та її складністю.
Інші доводи представника відповідачів висновки суду не змінюють.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
Таким чином, оскільки судом встановлено, що під час винесення судового рішення від 29.12.2025 судом не вирішено питання про відшкодування відповідачами судових витрат понесених позивачем на правничу допомогу, а докази на їх понесення подано до суду з додержанням вимог ст. 134 ЦПК України, суд ухвалює по справі додаткове рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача витрати на правову допомогу пропорційно задоволеним вимогам щодо кожного із відповідачів, а саме: зі ОСОБА_4 -15000,00 грн, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 10000,00 грн з кожної, ОСОБА_5 – 5000,00 грн. 
Керуючись ст. 141, 142, 270 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Винести додаткове рішення у справі № 697/1302/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович, приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблина Євгеній В`ячеславович, приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Лагутінська Єлизавета Павлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай», про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок та договору довічного утримання (догляду), скасування державної реєстрації права власності на майно.
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн.
Стягнути зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.
Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідач 1: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач 2: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач 3: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач 4: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 .
Треті особи:
Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: вул. Університетська, 33, оф.25, м. Черкаси.
Приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблина Євгеній В`ячеславович, адреса: вул. Захисників України, 2/22-А, м. Канів, Черкаський район, Черкаська область.
Приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Лагутінська Єлизавета Павлівна, адреса: вул. Захисників України, 2/22-А, м. Канів, Черкаський район, Черкаська область
Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай», код ЄДРПОУ 31860551, адреса: вул. Шкільна, 4, с. Корнилівка, Черкаський район, Черкаська область.

Головуючий Л . О . Колісник