П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Київ

Справа № 760/3102/25
Провадження № 22-ц/824/15469/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Стрижеуса А.М., 
суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
секретаря: Желепи В.В.

сторони: позивач  Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія 
«Бізнес Позика»
відповідач  ОСОБА_1 

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес Позика» на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позов мотивований тим, що 15.08.2023 між позивачем та відповідачем укладено договір № 455389-КС-004 про надання кредиту в електронній формі.
Відповідно до умов вказаного договору позивачем було надано відповідачу у позику 20 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 .
18 вересня 2023 року сторонами було укладено додаткову угоду відповідно до якої строк договору продовжено до 18.03.2024.
На цей час відповідач лише часткового сплатив кошти на загальну суму 5 250,00 грн.
Отже, за вказаним договором утворилась заборгованість в розмірі 67 033 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20 000 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 45 804,20 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1 228,80 грн.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість у сумі 52186 гривень 78 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» витрати зі сплати судового збору у сумі 1885 гривень 53 копійки.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що сума процентів, які нараховані позикодавцем є очевидно не співмірною із сумою кредитних коштів, які отримала відповідач у позику, і створюють умови надмірного боргового тягаря для відповідача.
З огляду на вказане, суд вважає, що безпідставно нараховані відсотки за договором № 455389-КС-004, з урахуванням додаткової угоди від 18.09.2023, за межами строку кредитування.
З огляду на викладене суд вважав, що розмір заборгованості який підлягає стягненню з відповідача складає 52 186,78 грн., яка розрахована з такого: 57 436,78 грн (загальна вартість кредиту згідно із договором) - 5 250 грн. (сума коштів сплачених відповідачем на погашення кредиту).
Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» адвокат Клименко Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині відмовлені позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі посилаючись на те, що рішення суду у відмовленій частині є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неправильній оцінці доказів, наявних у матеріалах справи і як наслідок неправильних висновків суду, що в сукупності призвело до неправильного застосування норм матеріального права при порушенні норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, що нараховані на залишок тіла по кредиту у межах строку дії договору, який було ним встановлено.
13 серпня 2025 року листом Київського апеляційного суду витребувано матеріали справи № 760/3102/25 з Солом`янського районного суду м. Києва.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Бізнес Позика» на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи до Київського апеляційного суду не надходив.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2025 року справу призначено до розгляду.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Встановлено, що 15.08.2023 між позивачем та відповідачем укладено договір № 455389-КС-004 про надання кредиту в електронній формі.
Згідно з п.п. 2.1. - 2.810 вказаного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів позивача. Тип кредиту: кредит. Строк, на який надається Кредит: 16 тижні. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15013537, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту (надалі - комісія): 3000,00 грн. Нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Супровідні послуги відсутні, тарифи не змінні в продовж дії договору, зміна будь-яких умов здійснюється шляхом укладання додаткового договору до договору, який Сторони погодили іменувати у своїх відносинах додатковою угодою. Загальний розмір наданого кредиту: 20 000,00 грн. Строк дії договору: до 05.12.2023 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 42000 грн.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав 15.08.2023 в повному обсязі.
18 вересня 2023 року сторонами було укладено додаткову угоду відповідно до якої строк договору продовжено до 18.03.2024, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить 57436,78 грн.
Однак, відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни відповідач повернув лише частину кредиту у сумі 5250,00 грн.
З урахування сплачених відповідачем коштів позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 67033 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20000 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 45804,20 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1228,80 грн.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Проаналізувавши наведені норми та обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості.
Так, відповідно до п. 2.4. договору стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,0%, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15957500 %, фіксована.
За умовами п. 3.2. договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою, вказаною у п. 2.4. договору, на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, у залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, і розраховується в порядку, описаному нижче.
Згідно з п. 3.2.1. договору у разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно з погодженим сторонами графіком платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4. договору.
Відповідно до умов п. 3.2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка за кредитом, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку№1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.
Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідачка, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернула належні до сплати грошові суми, тим самим порушила встановлений графік обов`язкових платежів.
Також, 18 вересня 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до договору № 455389-КС-004 про надання кредиту від 15 серпня 2023 року.
Згідно вказаної додаткової угоди строк кредитування було продовжено до 18 березня 2024 року.
ТОВ «Бізнес Позика», заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просило у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом та комісії, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
Матеріалами справи підтверджується, що у підписаному позичальницею договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: фіксована знижена процентна ставка у розмірі 1, 15957500 % за кожен день користування кредитом та фіксована стандартна процентна ставка у розмірі 2,0%, якщо буде допущена прострочка сплати заборгованості.
Відповідно до додаткової угоди визначено, що процентна ставка за кредитом становить з 18 вересня 2023 року по 13 листопада 2023 року діє пільгова ставка 0,86968113%, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 13 листопада 2023 року (включно) процентна ставка становить 1,159575% вдень, з 14 листопада 2023 року 1,159575 в день фіксована.
Колегія суддів звертає увагу на те, що сума заборгованості по відсотках нараховувалась в межах строку дії договору та додаткового договору з 15 серпня 2023 року по 18 березня 2024 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком, а тому висновок суду першої інстанції про нарахування позивачем процентів поза межами строку дії договору не відповідає фактичним обставинам справи та є помилковим.
При цьому, колегія суддів вважає, що розмір стягнутих відсотків за користування кредитом є обґрунтованим, оскільки такий мав би місце лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно графіком платежів, що було встановлено судом з наявних у матеріалах справи доказів.
Таким чином, оскільки відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості позивача, колегія суддів вважає, що заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в розмірі 67 033,00 грн.
Отже, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення, на вищезазначене уваги не звернув, не обґрунтував визначений ним розмір стягнення та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову, відтак рішення підлягає скасуванню.
Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Під час звернення з позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Під час звернення з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3 633,60 грн.
Оскільки позовна заява та апеляційна скарга підлягають задоволенню відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з  ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика» в розмірі 6 056,00 грн. 
Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес Позика» -задовольнити.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес Позика» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість у сумі 67 033,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» витрати зі сплати судового збору у сумі 6 056,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна