Україна
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

провадження № 2/361/1797/25, cправа № 361/5151/25 
15.01.2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» січня 2026 року м.Бровари Київської області
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Василишина В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,
в с т а н о в и в:
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30 053 грн. 59 коп. 
В обґрунтування вимог зазначається, що судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року у справі № 361/9008/24, який набрав законної сили 23 вересня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на свою користь аліменти на утримання дитини (сина) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Постановою старшого державного виконавця Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 30 вересня 2024 року відкрито виконавче провадження 
№ 76162803 з примусового виконання судового наказу № 2-н/361/1608/24, виданого 26 вересня 2024 року Броварським міськрайонним судом Київської області.
03 жовтня 2024 року позивач в інтересах свого сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала з приватним закладом «Заклад дошкільної освіти «Юнікс» договір 
№ 1/оП/2024 від 03 жовтня 2024 року про надання послуг у сфері позашкільної освіти на заняття з сином по підготовці його до школи та проходження ним курсів відповідних занять у період з 
07 жовтня 2024 року по 30 травня 2025 року, загальною вартістю 14 400 грн. 00 коп.
З підстав потреби корекції мовлення малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив відповідні логопедичні зайняття вартість яких становить 22 000 грн. 00 коп., а також відвідував Центр сенсорної інтеграції та корекції мовлення «Tomatis-Brovary» на загальну суму – 18 400 грн. 00 коп. У зв`язку з плоскостопістю ОСОБА_3 потребує спеціального взуття вартість придбання якого становить 3 561 грн. 00 коп. 
Крім того, ОСОБА_3 здавав аналізи для обстеження печінки вартістю 842 грн. 00 коп. та проходив електрокардіографічне дослідження роботи серця на суму 904 грн. 18 коп. З підстав стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі – 30 053 грн. 59 коп. позивач звернулася до суду. 
Ухвалою суду від 13 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
25 червня 2025 року на адресу відповідача направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками.
11 липня 2025 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні даного позову.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі – СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року, постановленим у справі № 361/9008/24, стягнуто з ОСОБА_2 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Постановою старшого державного виконавця Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 30 вересня 2024 року відкрито виконавче провадження 
№ 76162803 з примусового виконання судового наказу № 2-н/361/1608/24, виданого 26 вересня 2024 року Броварським міськрайонним судом Київської області.
Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 посилається на те, що вона понесла витрати на оплату послуги у сфері позашкільної освіти.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2024 року між Приватним закладом «Заклад позашкільної освіти «Юнікс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг у сфері позашкільної освіти.
Відповідно до довідки від 23 квітня 2025 року, виданої Приватним закладом «Заклад позашкільної освіти «Юнікс», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 
07 жовтня 2024 року по 30 травня 2025 року відвідував курси підготовки до школи. Загальна вартість послуг за весь період становить 14 400 грн. 00 коп., станом на видачу довідки сплачено 12 600 грн. 00 коп. 
Разом з тим, витрати, які позивач віднесла до витрат, пов`язаних з розвитком дитини, понесені на відвідування курсів підготовки до школи не викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання. Позивач не довела, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачує відповідач на дитину, підготовка до школи не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких занять. При наявності бажання дитина може відвідувати комунальний дитячий садок та здобувати дошкільну освіту, відвідування вказаного закладу не є крайньою необхідністю, викликаною особливими обставинами. 
У рахунок додаткових витрат позивач просить суд також стягнути витрати на відвідування занять з корекції мовлення.
Відповідно до довідки, виданої ОСОБА_4 від 23 квітня 2025 року, ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно відвідує заняття ФОП ОСОБА_4 з 25 жовтня 
2024 року. Дитина відвідала 40 занять з корекції мовлення, загальною вартістю 20 000 грн. 
00 коп. і потребує подальшої корекції мовлення. 
Згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця з 08 квітня 
2010 року ОСОБА_4 зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності. 
На підтвердження факту сплати наданих послуг з проведення корекції мовлення, позивачем надано копії квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки на загальну суму 22 000 грн 00 коп. Разом з тим, зі змісту вищевказаної довідки вбачається, що вартість наданих послуг становить 20 000 грн. 00 коп. 
З довідки, виданої Центром сенсорної інтеграції та корекції мовлення «Tomatis-Brovary», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідував Центр сенсорної інтеграції та корекції мовлення з 07 липня 2024 рок по 15 квітня 2025 року і отримав логопедичні послуги, загальна вартість послуг за весь період становила 18 700 грн. 00 коп. З товарних чеків від 14 листопада 2024 року, 07 липня 2024 року, 17 вересня 2024 року, 06 серпня 2024 року, 22 жовтня 2024 року та без дати на суму 3 200 грн. 00 коп. вбачається, що за надані логопедичні послуги сплачено 18 400 грн. 00 коп. 
На думку суду, вказані витрати у розмірі – 20 000 грн. 00 коп. та 18 400 грн. 00 коп. зумовлені наявністю вад мовлення, тобто особливими обставинами, отже у розумінні статті 185 СК України є додатковими витратами на дитину, які підлягають відшкодуванню у розмірі 1/2 частини. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума – 19 200 грн. 00 коп. (38 400/2).
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач, заперечуючи проти вимог позивача в частині вимог про стягнення половини понесених додаткових витрат, посилався на те, що позивачем не підтверджено витрати належними та достатніми доказами. Разом з тим, докази щодо понесення витрат на логопедичні послуги та проведення корекції мовлення на суму – 38 400 грн. 00 коп. є належними, містять інформацію щодо предмету доказування. 
Щодо вимог про стягнення понесених витрат на придбання ортопедичного взуття на суму 3 561 грн. 00 коп., здачі аналізів на суму – 842 грн. 00 коп. та проведення електрокардіографічного дослідження на суму 904 грн. 18 коп., то суд зазначає наступне. Відповідно до консультативної довідки від 02 жовтня 2024 року, виданої ДУ «Інститут травматології та ортопедії» ОСОБА_3 має плоскостопію, у зв`язку з наявним діагнозом йому рекомендовано індивідуальні устілки і все взуття, босоніж ходити по нерівній поверхні. На підтвердження факту понесення витрат на придбання ортопедичного взуття позивачем надано квитанцію на суму 1 266 грн. 00 коп. від 31 жовтня 2024 року та товарний чек на суму 2 295 грн. 00 коп. від 20 листопада 2024 року. Суд не приймає до уваги квитанцію від 31 жовтня 2024 року як доказ на підтвердження здійснення оплат, оскільки квитанція не має призначення платежу та вказівки про придбання товару безпосередньо для дитини. Щодо товарного чеку на суму 
2 295 грн. 00 коп., то з найменування товару зазначене «ботинки термо». Даних, що вказане взуття придбане для дитини, є ортопедичним чи придбане у спецмагазині матеріали справи не містять. Витрати на взуття, що не зумовлені наявністю певних особливостей поглинаються аліментними платежами, тому відшкодуванню не підлягають. 
Здача аналізів та проведення електрокардіографічного дослідження не зумовлені наявністю хвороби. Доказів, які б свідчили, що вказані витрати не покриваються за рахунок аліментів позивач до суду не надала. На думку суду, вказані витрати є витратами на утримання дитини, тобто аліментами, які вже стягнуті з відповідача, а тому відшкодуванню не підлягають. 
Вирішуючи даний спір, суд враховує, що, дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Оцінюючи у сукупності всі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення даного позову та стягнення з відповідача на користь позивача додаткові витрати у розмірі – 19 200 грн. 00 коп. 
Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі – 1 211 грн. 20 коп. 
Керуючись статтями 141, 263-265, 279 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,
в и р і ш и в:
Позов – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додаткові витрати на дитину у розмірі – 19 200 (дев`ятнадцять тисяч двісті) грн. 00 коп. 
В іншій частині позову – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі - 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Сторони у справі: 
позивач – ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );
відповідач – ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин