ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/1897/19 Суддя (судді) першої інстанції: Жук Р.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Коротких А.Ю.,
суддів Сорочка Є.О.,
Чаку Є.В.,
при секретарі Братиці К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
22 квітня 2025 року на адресу суду надійшов відзив від позивача, в якому останній просив апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби відповідно до п.п. 78.1.12 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, згідно наказу Державної фіскальної служби України від 14.11.2018 №724 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Експансія», на підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 21.11.2018 №2188, проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Експансія» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Агріс-Трейд» (код ЄДРПОУ 38943545) і ТОВ «Скайсід» (код ЄДРПОУ 39106064) за період з серпня по жовтень 2016 року та подальшої реалізації придбаних товарів (робіт, послуг), за результатами якої складено акт від 12.12.2018 №4094/28-10-14-01/32294905.
Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Агріс-Трейд» (код ЄДРПОУ 38943545) та ТОВ «Скайсід» (код ЄДРПОУ 39106064) за період з серпня по жовтень 2016 року та подальшої реалізації придбаних товарів (робіт, послуг) встановлено його завищення на загальну суму 2 140 150 грн, в тому числі по періодах: серпень 2016 року - 293 296 грн; вересень 2016 року - 857 231 грн; жовтень 2016 року - 989 623 грн.
На підставі викладеного зроблено висновки про порушення ТОВ «Експансія» п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачу:
- завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду): жовтень 2016 року - 989 623 грн, листопад 2016 року - 989 623 грн, грудень 2016 року - 989 623 грн;
- занижено податок на додану вартість всього в сумі 2 140 150,00 грн, в тому числі по періодах: серпень 2016 року - 293 296,00 грн, вересень 2016 року - 857 231,00 грн, січень 2017 року - 989 623,00 грн.
Не погоджуючись з висновками акта перевірки, позивачем подано заперечення від 28.12.2018 року №1541.
Листом від 10.01.2019 року №1253/10/28-10-14-01-16 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби залишено висновки акта без змін, а заперечення - без задоволення.
На підставі таких висновків Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.01.2019 року № 0000221401, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 3 210 225,00 грн, з яких за податковим зобов`язанням - 2 140 150,00 грн, за штрафними санкціями - 1 070 075,00 грн.
Позивачем подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 15.01.2019 року № 0000221401 до Державної фіскальної служби України.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 25.12.2015 року №19642/10/26-15-10-08-35 податкове повідомлення-рішення від 15.10.2015 року № 0003502205 залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.
Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
За визначенням у підпункті 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до положень пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (податкового кредиту) виникають за таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
Водночас, згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Як встановлено абзацом п`ятим статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції , між ТОВ «Експансія» (Постачальник) та ТОВ «Агріс-трейд» (Покупець) укладено договір поставки №130916 від 13.09.2016, згідно з яким Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити пшеницю 6-го класу, урожаю 2016 року, країна походження Україна, насипом, на умовах СРТ (Перевезення оплачено до) - Порт Южний, Україна.
На підтвердження виконання умов договору поставки позивачем надано копії видаткових накладних №244 від 26.09.2016 року, №245 від 28.09.2016 року, №246 від 29.09.2016 року, №255 від 29.09.2016 року, №247 від 01.10.2016 року, №248 від 02.10.2016 року, №264 від 02.10.2016 року, №265 від 05.10.2016 року, №266 від 06.10.2016 року, №267 від 07.10.2016 року, №268 від 09.10.2016 року.
В підтвердження поставки товару у пункт розвантаження надано копії залізничних накладних №32399008 від 22.09.2016 року, №32419400 від 23.09.2016 року, №32454977 від 25.09.2016 року, №32455172 від 25.09.2016 року, №32484826 від 26.09.2016 року, №32518276 від 28.09.2016 року, №32500845 від 27.09.2016 року, №32535999 від 29.09.2016 року, №32548703 від 30.09.2016 року, №32582041 від 02.10.2016 року, №32623985 від 04.10.2016 року, №32638496 від 05.10.2016 року разом із посвідченнями якості зерна.
Постачальником виставлено рахунки на оплату позивачу №214 від 26.09.2016 року, №215 від 28.09.2016 року, №216 від 29.09.2016 року, №226 від 29.09.2016 року, №217 від 01.10.2016 року, №218 від 02.10.2016 року, №232 від 02.10.2016 року, №234 від 06.10.2016 року, №233 від 05.10.2016 року, №235 від 07.10.2016 року, №236 від 09.10.2016 року.
Розрахунки проводились у безготівковій формі, оплата товару підтверджується платіжними дорученнями №3590007 від 02.11.2016 року, №3535898 від 26.09.2016 року, №3553680 від 07.10.2016 року, №3557964 від 11.10.2016 року, № 3562187 від 12.10.2016 року, №3606458 від 15.11.2016 року.
ТОВ «Агріс-трейд» виписано позивачу податкові накладні від 26.09.2016 року №24 на загальну суму 2 195 843,01 грн, у т.ч. ПДВ - 365 973,83 грн; від 26.09.2016 №32 на загальну суму 836 209,06 грн, у т.ч. ПДВ - 139 368,18 грн; від 28.09.2016 №33 на загальну суму 839 194,80 грн, у т.ч. ПДВ - 139 865,80 грн; від 29.09.2016 року №35 на загальну суму 537 341,23 грн, у т.ч. ПДВ - 89 556,87 грн; від 29.09.2016 року №36 на загальну суму 537 340,43 грн, у т.ч. ПДВ - 89 556,74 грн; від 29.09.2016 року №34 на загальну суму 831 829,96 грн, у т.ч. ПДВ - 138 638,33 грн, №5 від 30.09.2016 року, №2 від 30.09.2016 року, №1 від 30.09.2016 року, №16 від 01.10.2016 року, №6 від 01.10.2016 року, №17 від 02.10.2016 року, №26 від 02.10.2016 року, №7 від 02.10.2016 року, №27 від 05.10.2016 року, №28 від 06.10.2016 року, №29 від 07.10.2016 року, №30 від 09.10.2016 року, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних без зауважень.
Поряд з цим, в спростування висновків податкового органу щодо нереальності зазначених вище господарських операцій позивача з ТОВ «Скайсід», у зв`язку з відсутністю факту (джерела) походження вказаного товару та його законного введення в обіг останніми, позивачем долучено до матеріалів справи копії первинних документів про закупівлю у третіх осіб товару, який постачався позивачу.
Як вбачається з листа від 26.09.2016 року №260916/1, ТОВ «Агріс-Трейд» підтверджує, що зернові, які поставляються ТОВ «Експансія» на виконання договору поставки № 130916 від 13.09.2016 року придбавалися у ТОВ «Вайтгурп» (код 40410383).
Крім того, придбаний у ТОВ «Агріс-Трейд» товар згідно договору поставки №130916 від 13.09.2016 року позивачем реалізовано Everest Exports L.P. згідно контракту №13/09/2016-FW від 13.09.2016 року з додатковою угодою №1 до контракту №13/09/2016-FW від 13.09.2016, додатковою угодою № 2 до контракту №13/09/2016- FW від 22.09.2016 року, що підтверджується: МД-2 №500010003/2016/012990 від 18.10.2016 року, повідомлення про перетин кордону; МД-2 №500010003/2016/012989 від 18.10.2016 року, повідомленням про перетин кордону; актом приймання-передач № б/н від 26.09.2016 року; Копія акту приймання-передач №б/н від 28.09.2016 року; актом приймання-передач № б/н від 29.09.2016 року, актом приймання-передач №б/н від 01.10.2016 року; актом приймання-передач № б/н від 02.10.2016 року, актом приймання-передач №б/н від 05.10.2016 року; актом приймання-передач № б/н від 06.10.2016 року, акту приймання-передач № б/н від 07.10.2016 року; актом приймання-передач № б/н від 09.10.2016 року, банківськими виписками від 23.09.2016 року, від 06.10.2016 року, від 11.10.2016 року.
Також, судом встановлено, що між ТОВ «Експансія» (Покупець) та ТОВ «Скайсід» (Постачальник) укладено договір поставки №26/07/ПШ від 26.07.2016 року, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити пшеницю, врожаю 2016 року, українського походження, на умовах СРТ (Перевезення оплачено до) - Миколаївський морський торговий порт ТОВ «МСП Ніка-Тера».
Згідно Додаткової угоди №1 від 02.08.2016 року до Договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється залізничним та/або автомобільним транспортом на підставі та у відповідності з транспортними інструкціями Покупця.
На підтвердження виконання умов договору поставки позивачем надано копії видаткових накладних №114 від 15.08.2016 року на суму 91806,80 грн, у т.ч. ПДВ 15301,13 грн; №118 від 20.08.2016 року на суму 76792,40 грн, у т.ч. ПДВ 12798,73 грн; №116 від 21.08.2016 року на суму 815 235,00 грн, у т.ч. ПДВ 135 872,50 грн; №117 від 25.08.2016 року на суму 510 646,00 грн, у т.ч. ПДВ 85 107,67 грн; №121 від 27.08.2016 року на суму 265 293,50 грн, у т.ч. ПДВ 44 215,58 грн; №123 від 02.09.2016 року на суму 1 330 573,00 грн, у т.ч. ПДВ 221 762,17 грн.
В підтвердження поставки товару у пункт розвантаження надано копії товарно-транспортних накладних №201602 від 15.08.201 року 6, №201603 від 17.08.2016 року, №00055 від 01.09.2016 року, №00056 від 01.09.2016 року, №00057 від 01.09.2016 року, №00062 від 02.09.2016 року, №25 від 02.09.2016 року, №00060 від 02.09.2016 року, №00052 від 02.09.2016 року, №00061 від 02.09.2016 року, №00058 від 02.09.2016 року, №00063 від 02.09.2016 року, №00049 від 02.09.2016 року, №00050 від 02.09.2016 року, №00048 від 02.09.2016 року, №00053 від 02.09.2016 року, №0046660 від 03.09.2016 року, №00046 від 03.09.2016 року, №00047 від 03.09.2016 року, №0046662 від 03.09.2016 року, №00051 від 03.09.2016 року, №093035 від 03.09.2016 року, №0046659 від 03.09.2016 року, а також залізничних накладних №50321595 від 18.08.2016 року, №50370303 від 20.08.2016 року разом з супровідними листами.
Крім того, в підтвердження якості та придатності товару оформлено посвідчення якості зерна №42о від 18.08.2016 року, №43о від 18.08.2016 року, №44о від 18.08.2016 року, №45о від 19.08.2016 року, №46о від 19.08.2016 року, №47о від 19.08.2016 року, протокол випробувань №1052/2ПР від 21.07.2016 року, а також надано акти прийому-передачі зерна, виписані на зерновому терміналі; акти прийому-передачі документів; реєстри вигруженої пшениці на терміналі.
Постачальником виставлено рахунки на оплату позивачу №105 від 15.08.2016 року, №112 від 15.08.2016 року, №110 від 20.08.2016 року, №113 від 20.08.2016 року, №114 від 21.08.2016 року, №107 від 18.08.2016 року, №116 від 27.08.2016 року, №109 від 20.08.2016 року, №117 від 02.09.2016 року, №118 від 02.09.2016 року, №119 від 03.09.2016 року, №122 від 03.09.2016 року.
Розрахунки проводились у безготівковій формі, оплата товару підтверджується платіжними дорученнями № 3488912 від 22.08.2016 року, № 3501705 від 31.08.2016 року, № 3501704 від 31.08.2016 року, № 3501706 від 31.08.2016 року, № 3501707 від 31.08.2016 року, № 3501708 від 31.08.2016 року, № 3506497 від 05.09.2016 року, № 3506704 від 05.09.2016 року, № 3516444 від 12.09.2016 року, № 3516443 від 12.09.2016 року, № 3533182 від 22.09.2016 року.
ТОВ «Скайсід» виписано позивачу податкові накладні №7 від 15.08.2016 року на загальну суму 91 806,80 грн, у т.ч. ПДВ - 15 301,13 грн; №9 від 20.08.2016 на загальну суму 76 792,40 грн, у т.ч. ПДВ - 12 798,73 грн; №10 від 21.08.2016 року на загальну суму 815 235,00 грн, у т.ч. ПДВ - 135 872,50 грн; №14 від 25.08.2016 року на загальну суму 510 646,00 грн, у т.ч. ПДВ - 85 107,67 грн; №15 від 27.08.2016 року на загальну суму 265 293,50 грн, у т.ч. ПДВ - 44 215,58 грн; №1 від 02.09.2016 року на загальну суму 1 330 573,00 грн, у т.ч. ПДВ - 221 762,17 грн; №2 від 03.09.2016 року на загальну суму 768 236,80 грн, у т.ч. ПДВ - 128 039,47 грн, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних без зауважень.
Поряд з цим, в спростування висновків податкового органу щодо нереальності зазначених вище господарських операцій позивача з ТОВ «Скайсід», у зв`язку з відсутністю факту (джерела) походження вказаного товару та його законного введення в обіг останніми, позивачем долучено до матеріалів справи копії первинних документів про закупівлю у третіх осіб товару, який постачався позивачу.
Як вбачається з листів ТОВ «Скайсід» від 19.08.2016 року № 296, від 22.08.2016 року №298, від 26.08.2016 року № 302, від 06.09.2016 року №308, ТОВ «Скайсід» підтверджує, що зернові, які поставляються ТОВ «Експансія» на виконання договору поставки №26/07/ПШ від 26.07.2016, придбано ТОВ «Скайсід» у ТОВ «Базальт Інвестмент», ТОВ «Караван Продакшн».
Більш того, як свідчать матеріали справи, придбаний у ТОВ «Скайсід» товар на підставі договору поставки № 26/07/ПШ від 26.07.2016 року, позивачем реалізовано Louis Dreyfus Commodities Suisse згідно з Контрактом №Р04280 від 26.07.2016 року з доповненням № 1 до контракту №Р04280 від 04.08.2016 року, доповненням № 2 до контракту №Р04280 від 05.08.2016, доповненням №3 до контракту №Р04280 від 06.09.2016, що підтверджується митною декларацією №504020000/2016/004417 від 25.10.2016 року; повідомленням про перетин кордону, інвойсом №58 від 18.10.2016 року; митною декларацією №501020000/2016/004700 від 03.11.2016 року, повідомленням про перетин кордону, інвойсом №67 від 20.10.2016 року; митною декларацією №504020000/2016/004162 від 13.10.2016 року, повідомленням про перетин кордону МД-2 №504020000/2016/003459 від 09.09.2016 року, повідомленням про перетин кордону, інвойсом №31 від 02.09.2016 року; митною декларацією №504020000/2016/003674 від 26.09.2016 року, повідомленням про перетин кордону; лист ТОВ «МСП Ніка-Тера» №2608 від 26.08.2016 року; актом приймання-передання документів від 01.09.2016 року; листом ТОВ «МСП Ніка-Тера» №0809 від 08.09.2016 року; актом приймання-передання документів від 25.08.2016 року, листом ТОВ «ВИБО-ТРАНС» №0729/08-16 від 29.08.2016 року; банківськими виписками про оплату за поставку товару від 26.08.2016 року, від 30.08.2016 року, від 09.09.2016 року, від 12.09.2016 року.
Разом з тим, позивачем долучено листи Головного сервісного центру МВС від 20.02.2019 року № 31/126аз, від 20.02.2019 року № 31/125аз, від 21.02.2019 року № 31/121аз, від 20.02.2019 року № 31/123аз, від 20.02.2019 року № 31/124аз, від 21.02.2019 року № 31/122аз, якими підтверджено, що транспортні засоби знаходяться на обліку в МВС.
Таким чином, інформація (без документального підтвердження), на яку посилається відповідач, не відповідає критерію юридичної значимості та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального Закону. Отже, контролюючим органом всупереч Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які свідчили б, про наявність фактів допущення позивачем порушень вимог чинного податкового законодавства.
Відповідачем не наведено жодних обґрунтованих обставин, які б свідчили про безтоварність безпосередньо операцій, здійснених позивачем. При цьому, правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, на які посилається відповідач, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть свідчити про нереальність господарських взаємовідносин, які є предметом дослідження у цій справі.
Відповідачем також не наведено обставин та доказів, які свідчили б про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення від 15.01.2019 № 0000221401 є протиправним та підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочка Є.О.

Чаку Є.В.

Повний текст виготовлено: 28 січня 2026 року.