П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/2370/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маслоід Олена Степанівна 
Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В. 
12 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В. 
суддів: Курка О. П.  Боровицького О. А. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив: 
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №025250006594 від 24.01.2025; 
зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 15.10.1992 по 30.06.2010 та призначити пенсію за віком з 17.01.2025. 
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2025 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №025250006594 від 24.01.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи дояркою з 15.10.1992 по 13.06.2006 та з 30.12.2008 по 30.06.2010 та призначити їй пенсію за віком на підставі п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 17.01.2025.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що 17.01.2025 позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком згідно п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснював відповідач.
За результатами опрацювання заяви позивача і доданих до неї документів, відповідачем 24.01.2025 прийнято рішення №025250006594 про відмову в призначенні їй пенсії.
Підставою для відмови слугувала відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, адже відповідач дійшов висновку, що пільговий стаж позивача складає 14 років 02 місяці 17 днів.
Відповідачем не зараховано до пільгового стажу роботи позивача період роботи, з 15.10.1992 по 30.06.2010, оскільки не підтверджено встановлені норми обслуговування та фактичне виконання встановлених норм позивачем. В акті зустрічної перевірки №0200-1103-1710116 від 21.11.2021 та уточнюючій довідці №290 від 12.09.2024 встановлені норми відсутні.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно ст. 9 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) передбачено наступні види пенсійних виплат, що призначаються в солідарній системі:
1) пенсія за віком;
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За вимогами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.
Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7, згідно з яким, до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії доярка та свинарка, запроваджена в 1961 році.
Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 701/1232/16-а.
Згідно матеріалів справи 17.01.2025 позивач (10.12.1969 р.н.) звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком згідно п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Проте, за результатами опрацювання заяви позивача і доданих до неї документів, відповідачем 24.01.2025 прийнято рішення №025250006594 про відмову в призначенні їй пенсії.
Підставою для відмови слугувала відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, адже відповідач дійшов висновку, що пільговий стаж позивача складає 14 років 02 місяці 17 днів.
Відповідачем не зараховано до пільгового стажу роботи позивача період роботи, з 15.10.1992 по 30.06.2010, оскільки не підтверджено встановлені норми обслуговування та фактичне виконання встановлених норм позивачем. В акті зустрічної перевірки №0200-1103-1710116 від 21.11.2021 та уточнюючій довідці №290 від 12.09.2024 встановлені норми відсутні.
Отже на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, остання досягла необхідного віку та мала достатній страховий стаж.
Стосовно наявності в позивача необхідного пільгового стажу суд зазначає наступне.
Згідно наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач з 15.10.1992 по 13.06.2006 працювала дояркою в КСП ім. Котовського с. Комаргорода (23.02.2000 КСП ім. Кототовського с. Комаргорода реорганізовано в СТОВ «Комаргородське»), з 22.09.2006 по 30.06.2010 – в СТОВ «Комаргородське» телятницею (до 30.12.2008) та дояркою.
Також у вказаній трудовій книжці містяться записи про кількість вихододнів, встановлений мінімум та суми заробітної плати з період з 1992 року по 2009 рік, які внесені на підставі книг обліку трудового стажу.
Крім того, СТОВ «Комаргородське» видано довідку №290 від 17.09.2024, якою підтверджено, що позивач в період з 15.10.1992 по 13.06.2006 та з 30.12.2008 по 30.06.2010 працювала дояркою, а також вказано, що норми обслуговування корів немає.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, Кабінет Міністрів України не визначав порядок встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до вказаного, нормою обслуговування належить вважати певну кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яку вона зобов`язана обслужити упродовж установленого робочого дня (зміни) у визначених організаційно-технічних умовах. А відтак, ураховується виконання норм обслуговування, встановлених на рівні, не нижчому від технічно обґрунтованих норм. У свою чергу, до технічно обґрунтованих норм належать: типові міжгалузеві і галузеві (відомчі) норми обслуговування, затверджені в установленому порядку; норми обслуговування, встановлені на підставі типових міжгалузевих і галузевих (відомчих) нормативів часу на окремі роботи (операції) з урахуванням організаційно-технічних умов обслуговування великої рогатої худоби і свиней у цьому господарстві. Тому, саме адміністрація господарства подає до органу Пенсійного фонду довідку про стаж роботи дояркою (оператором машинного доїння) і про виконання встановлених норм обслуговування.
Водночас, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вищевказані роки на відповідних підприємствах, де працювала позивач, на думку суду, не може свідчити про невиконання нею таких норм.
Тому посилання відповідача на те, що позивачка не виконувала норми обслуговування є безпідставними.
Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.02.2019 у справі № 699/155/17.
Отже, обставини, на які посилається відповідач, не є належними підставами для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що рішення №025250006594 від 24.01.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 15.10.1992 по 30.06.2010 та призначити пенсію за віком з 17.01.2025, то суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що заявлений позивачем період з 15.10.1992 по 30.06.2010 охоплює в собі і період роботи позивача телятницею, який, в свою чергу, не підпадає під пільгові умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачені п. 5 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .
Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача №025250006594 від 24.01.2025 про відмову в призначенні позивачеві, то ефективним та достатнім способом відновлення порушених прав позивача буде зобов`язання зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи дояркою з 15.10.1992 по 13.06.2006 та з 30.12.2008 по 30.06.2010 та призначити їй пенсію за віком з 17.01.2025.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Курко О. П.    Боровицький О. А.